PDF, 3 MB - Braunoviny - B. Braun Medical sro
PDF, 3 MB - Braunoviny - B. Braun Medical sro PDF, 3 MB - Braunoviny - B. Braun Medical sro
Měsíčník společností skupiny B. Braun pro ČR a SR 7-8 / 2008 Mesačník spoločností skupiny B. Braun pre ČR a SR Navigační systém OrthoPilot ® SUSI – příběh úspěšného tažení napříč všemi divizemi · Návštěva české polní nemocnice Neurochirurg se zrychlením závodních vozů · Bdíme nad Vámi, když při operaci spíte ISSN 1801-0342 MK ČR E 16560
- Page 2 and 3: Excia ® 12/14 Systém totální n
- Page 4 and 5: H I - T E C H Vaše rozhodnutí, ja
- Page 6 and 7: H I - T E C H Obrázek zcela dole u
- Page 8 and 9: T É M A zajistit stejnou službu j
- Page 10 and 11: R O Z H O V O R Jednou z hlavních
- Page 12 and 13: R O Z H O V O R ziologie, napříkl
- Page 14 and 15: R E P O R T Á Ž Ihned po přílet
- Page 16 and 17: R O Z H O V O R Neurochirurg se zry
- Page 18 and 19: R E P O R T Á Ž MUDr. Jaroslav Š
- Page 20 and 21: A E S C U L A P A K A D E M I E Šk
- Page 22 and 23: C E S T Y Canberra se topí v zelen
- Page 24 and 25: Starý parlament je dnes muzeem a t
- Page 26 and 27: Nový parlament je veřejnosti př
- Page 28 and 29: C E S T Y Přístav v Echuce je roz
- Page 30 and 31: Odesílatel / Odosielateľ Váš e-
- Page 32: Plasmacup ® delta Pressfitová jam
Měsíčník společností skupiny B. <strong>Braun</strong> pro ČR a SR 7-8 / 2008<br />
Mesačník spoločností skupiny B. <strong>Braun</strong> pre ČR a SR<br />
Navigační systém OrthoPilot ®<br />
SUSI – příběh úspěšného tažení napříč všemi divizemi · Návštěva české polní nemocnice<br />
Neurochirurg se zrychlením závodních vozů · Bdíme nad Vámi, když při operaci spíte<br />
ISSN 1801-0342<br />
MK ČR E 16560
Excia ® 12/14<br />
Systém totální náhrady kyčelního kloubu s možností navigace<br />
Aesculap Orthopaedics<br />
Univerzální instrumentárium pro cementovanou i necementovanou verzi<br />
Proximální část necementované komponenty opatřena nástřikem<br />
z čistého titanu (tloušťka 350 µm, póry 50-200 µm, porozita min. 40 %)<br />
s vrstvou dikalciumdifosfátu (20 µm)<br />
Kompatibilní se systémem Plasmacup® delta (ø 36 mm)<br />
Vhodná pro navigaci systémem OrthoPilot®<br />
Pro více informací volejte prosím naše Zákaznické centrum na tel. +420-271 091 333 nebo kontaktujte naše obchodní zástupce.<br />
Pre viac informácií volajte prosím bezplatnú linku pre SR 0800 155 440 alebo sa skontaktujte s naším obchodným zástupcom.
O B S A H<br />
Vážení zákazníci, přátelé<br />
a čtenáři našich <strong>Braun</strong>ovin,<br />
již tradičně otevíráte letní dvojčíslo<br />
<strong>Braun</strong>ovin a mně se opět dostává milé<br />
příležitosti oslovit Vás na prahu letních<br />
prázdnin. I když podle červnových teplot<br />
vše nasvědčuje tomu, že léto je již v plném<br />
proudu, hlavní doba dovolených je před<br />
námi. Kam letos míříte? Dáte přednost<br />
osvědčeným cílům v tuzemsku nebo se<br />
chystáte vyrazit do vzdálenějších<br />
destinací?<br />
Třeba Vám bude právě toto vydání<br />
<strong>Braun</strong>ovin inspirací – i když je otázkou,<br />
zda Austrálie, kam nás ve svém tradičním<br />
příspěvku zavede Davida Kučera, patří<br />
mezi typické letní nabídky „last minute“…<br />
Co se týká druhého možného cíle Vaší<br />
prázdninové cesty, tam bych možná<br />
doporučil zůstat jen u přečtení reportáže<br />
Radomíra Tománka, který barvitě popisuje<br />
svou zkušenost s návštěvou české polní<br />
nemocnice v afgánském Kábulu.<br />
Ať už se letos rozhodnete experimentovat<br />
a vydat se do neznáma, nebo využít pro<br />
svůj odpočinek osvědčené místo, přeji Vám<br />
hezkou a pohodovou dovolenou, která Vaše<br />
představy naplní.<br />
Pěkné léto!<br />
Ing. Petr Macoun, Ph.D.<br />
člen vedení společností skupiny B. <strong>Braun</strong>,<br />
jednatel společností skupiny<br />
B. <strong>Braun</strong> Avitum<br />
Vážení zákazníci, priatelia<br />
a čitatelia našich <strong>Braun</strong>ovín,<br />
už tradične otvárate letné dvojčíslo<br />
<strong>Braun</strong>ovín a ja znovu dostávam milú<br />
príležitosť osloviť Vás na prahu letných<br />
prázdnin. Aj keď podľa júnových teplôt<br />
všetko naznačuje, že leto je už v plnom<br />
prúde, hlavné obdobie dovoleniek je<br />
pred nami. Kam sa tohto roku chcete<br />
vybrať? Dáte prednosť osvedčeným cieľom<br />
v tuzemsku, alebo sa chystáte vyraziť do<br />
vzdialenejších destinácií?<br />
Možno Vám bude práve toto vydanie<br />
<strong>Braun</strong>ovín inšpiráciou – hoci je otázne, či<br />
Austrália, kde nás vo svojom tradičnom<br />
príspevku zavedie David Kučera, patrí<br />
medzi typické letné ponuky „last minute“…<br />
Čo sa týka druhého možného cieľa Vašej<br />
prázdninovej cesty, tam by som možno<br />
odporučil ostať len pri prečítaní reportáže<br />
Radomíra Tománka, ktorý farbisto opisuje<br />
svoju skúsenosť s návštevou českej poľnej<br />
nemocnice v afganskom Kábule.<br />
Nuž, či sa v tomto roku rozhodnete<br />
experimentovať a vydať sa do neznáma,<br />
alebo využiť na svoj odpočinok osvedčené<br />
miesto, prajem Vám peknú a pohodovú<br />
dovolenku, ktorá Vaše predstavy naplní.<br />
Pekné leto!<br />
Ing. Petr Macoun, PhD.<br />
člen vedenia spoločností skupiny B. <strong>Braun</strong>,<br />
konateľ spoločností skupiny<br />
B. <strong>Braun</strong> Avitum<br />
Vaše rozhodnutí,<br />
jak zabránit srůstům 4<br />
ADCON Gel<br />
Degenerativní diskogenní<br />
choroba a její léčba<br />
dynamickým stabilizačním<br />
systémem 5<br />
Servisní podpora navigačního<br />
systému OrthoPilot ® 7<br />
SUSI – příběh úspěšného<br />
tažení napříč všemi divizemi 9<br />
Výrobek a jeho historie<br />
Bdíme nad Vámi,<br />
když při operaci spíte 10<br />
Rozhovor s Martinem Stříteským<br />
o tom, kam došla a míří česká<br />
anesteziologie<br />
Na služební cestu<br />
do válečné zóny 13<br />
Návštěva české polní nemocnice<br />
Neurochirurg se zrychlením<br />
závodních vozů 16<br />
Rozhovor s Petrem Suchomelem,<br />
o adrenalinu, nespokojenosti, úspěchu<br />
a radosti z uzdravování nemocných<br />
Liberecké dny úrazové chirurgie 18<br />
EWMA 2008 18<br />
9. European Congress of Trauma<br />
and Emergency Surgery 19<br />
Central European<br />
B. <strong>Braun</strong> Golf Cup 2008 19<br />
200. výročí narození J. W. <strong>Braun</strong>a 19<br />
Kurzy regionální anestezie<br />
horní a dolní končetiny<br />
v Ústí nad Labem 20<br />
Hygiena ve zdravotnických<br />
zařízeních a prevence<br />
nozokomiálních nákaz 21<br />
Z kalendáře<br />
Aesculap Akademie 21<br />
Canberra a Echuca 22<br />
Australian Capital Territory<br />
3
H I – T E C H<br />
Vaše rozhodnutí, jak zabránit srůstům<br />
ADCON Gel<br />
Společnost B. <strong>Braun</strong> <strong>Medical</strong> v České a Slovenské<br />
republice investuje další prostředky do<br />
léčby potíží spojených s hojením operačních<br />
ran.<br />
Tentokrát jde o poměrně specifický produkt,<br />
který je uváděn na trh pod názvem ADCON<br />
Gel.<br />
MUDr. Pavel Fiala<br />
produktový specialista<br />
páteřních technologií ČR a SR,<br />
divize Aesculap – ortopedie<br />
Německé společnosti spolupracují velmi<br />
intenzivně i na poli medicíny a výsledkem<br />
je kontrakt, jímž je pro B. <strong>Braun</strong> <strong>Medical</strong><br />
exkluzivní zastoupení düsseldorfské firmy<br />
AAP Bio Implants. Tato společnost se nachází<br />
v období krátce po vlastnickém spojení<br />
s holandskou společností FAME <strong>Medical</strong>,<br />
jež vnesla do německé části velmi žádané<br />
biotechnologické produkty, aby sama pod<br />
historickým názvem FAME <strong>Medical</strong> zanikla.<br />
Zůstaly vynikající produkty a lidé, se kterými<br />
se dobře jedná a kteří věří novým trhům na<br />
východ od německé hranice.<br />
ADCON Gel je prvním z produktů, který na<br />
trh uvádíme pod značkou B. <strong>Braun</strong>. Předchozí<br />
držitel prodejní licence je v tuto chvíli<br />
nahrazen, ale změna není pouze kosmetická.<br />
Přichází prodej produktu pod novým logem<br />
AAP Bio Implants, s lepším designem vnějšího<br />
obalu a s inovovaným vzhledem aplikační<br />
sady s maximalizací ergonomie pro<br />
používání v operačním poli.<br />
Při detailnějším pohledu na ADCON Gel se<br />
setkáváme s mnoha dotazy, které se týkají<br />
vzniku adhezí po operačních výkonech.<br />
Co jsou tedy adheze – srůsty?<br />
Z literatury a z vědeckých poznatků víme,<br />
že jde o časté komplikace chirurgické intervence,<br />
které si mohou vyžádat další následné<br />
Znázornění místa nejčastěji se vyskytujících adhezí<br />
při operacích v páteřním kanálu<br />
invazivní výkony a hospitalizace. Dvě a více<br />
tkání, které se oddělují, jsou v pooperačním<br />
období infiltrovány fibroblasty, a následuje<br />
produkce kolagenu, převážně se sníženým zastoupením<br />
elastických vláken. Tato skutečnost<br />
vede k nežádoucím tahům takto vyvinutých<br />
„hojivých“ formací, které mohou významně<br />
ovlivnit pooperační stav některých intimně<br />
přilehlých funkčních struktur.<br />
Popsaná situace v pooperačním období byla<br />
intenzivněji vnímána ve všeobecné chirurgii,<br />
gynekologii, neurochirurgii a ortopedii.<br />
Zatímco všeobecná chirurgie, gynekologie<br />
a ortopedie si s uvedenými stavy dokáže do<br />
jisté míry poradit při intenzivnějším využívání<br />
miniinvazivních endoskopických technik,<br />
neurochirurgie a spinální chirurgie se potýkají<br />
s problémem, jak zajistit období tří až pěti<br />
dnů po operacích v páteřním kanálu nebo<br />
v úžinách, aby nevznikala nežádoucí časná<br />
jizvení. Miniinvazivní techniky nepomáhají<br />
dostatečně, a navíc nervové struktury přivzaté<br />
do tahů kolagenních vláken se „ozývají“ s obzvláště<br />
nepříjemně vnímanými pocity.<br />
Adheze se intenzivně zakládají od třetího<br />
do pátého dne po operaci. Protiadhezním<br />
řešením je použití bariérového gelu. Takový<br />
gel separuje anatomické struktury a udrží<br />
jejich povrchy intaktní k adhezím. Struktura<br />
4
H I – T E C H<br />
ADCON Gel Spine je založena na konceptu<br />
přechodné bazální vrstvy materiálu, jež je<br />
kombinací absorbovatelného, od kolagenu<br />
odvozeného základu společně s resorbovatelným<br />
aniontově nabitým polyglykanem.<br />
Hlavní funkcí bazální vrstvy je poskytnutí<br />
bariéry pro průnik jistým buňkám a molekulám<br />
(včetně fibroblastů). Inhibice peridurální<br />
fibrózy a adhezí je celosvětově prokázána na<br />
více než 300 000 případech klinického použití<br />
v průběhu jedenácti let zkušeností.<br />
ADCON Gel poskytuje fyzikální bariéru, která<br />
inhibuje migraci fibroblastů kolem nervových<br />
struktur, ale i v okolí struktur šlachových.<br />
Použití při operační léčbě karpálních i jiných<br />
úžinových syndromů je tedy nasnadě a plně<br />
indikováno. Resorpce gelu trvá zhruba čtyři<br />
týdny.<br />
K dispozici budete mít sterilní kit s aplikátorem<br />
gelu, balený v plastovém nosiči. Balení<br />
jsou jedno a třígramová. U ADCON Gel Spine<br />
3 g je doporučováno použití po následujících<br />
výkonech:<br />
zadní, bederní laminektomie nebo hemilaminektomie,<br />
včetně prostých laminotomií,<br />
kde jsou exponovány nervové kořeny,<br />
spinální stenózy,<br />
disektomie.<br />
Není podstatné, zda je žlutý vaz intaktní či<br />
porušený, aplikace je bezproblémová i přímo<br />
na tkáň tvrdé pleny, pokud není možné využít<br />
k aplikaci strukturu žlutého vazu.<br />
Jednogramové balení zpravidla postačí pro<br />
aplikace v místě separovaných šlachových<br />
struktur při operačních řešeních úžinových<br />
syndromů.<br />
Ve všech případech by aplikace gelu měla být<br />
jedním z posledních kroků při práci v operačním<br />
poli, proto je peroperační vakuové<br />
odsávání po aplikaci gelu protismyslné.<br />
V současné době jsou sklady společnosti<br />
B. <strong>Braun</strong> <strong>Medical</strong> tímto produktem dobře<br />
zásobeny a jsme ve fázi zřizování konsignací<br />
ADCON Gel u odběratelů.<br />
Výrobek patří do kategorie ZÚM - zvlášť účtovaného<br />
zdravotnického materiálu, s plnou<br />
úhradou pracovištím ze strany zdravotních<br />
pojišťoven. Cena třígramové varianty ADCON<br />
Gel bude nastavena s konečnou platností od<br />
1. 7. 2008, v současné době ADCON Gel 3 g<br />
prodáváme do 30. 6. 2008 za zaváděcí ceny.<br />
Jednogramové verze mají již pro zákazníka<br />
svou finální prodejní cenu nastavenou.<br />
Věříme, že námi investovaný lidský i finanční<br />
kapitál do oblasti specifických komplikací<br />
hojení ran byl správným rozhodnutím a bude<br />
pro lékaře a pacienty velkým přínosem.<br />
Degenerativní diskogenní choroba<br />
a její léčba dynamickým stabilizačním<br />
systémem<br />
Degenerativní diskogenní choroba (DDD)<br />
je definována jako diskogenní bolest zad<br />
s degenerací disku, která je potvrzena historií<br />
pacientových potíží a radiografickými<br />
vyšetřeními.<br />
MUDr. Pavel Fiala<br />
produktový specialista<br />
páteřních technologií ČR a SR,<br />
divize Aesculap – ortopedie<br />
Degenerativní změny disku vedou ke:<br />
Zvětšení rozsahu pohybu (ROM)<br />
Rozšíření Neutrální zóny (NZ)<br />
Změnám pevnosti segmentu<br />
Kvantita<br />
pohybu<br />
Nestabilitě v planární rovině<br />
(střihu)<br />
Změnám v lokalizaci Centra<br />
rotace (COR, IAR)<br />
Kvalita<br />
pohybu<br />
Uvedená tvrzení dokresluje schéma na následující<br />
straně.<br />
Shrnutí: mechanicky míněná redukce bolesti<br />
Snížení zátěže disku → obnovení výšky<br />
meziobratlového prostoru → snížení zátěže<br />
meziobratlového kloubního spojení<br />
Redukce rozšíření neutrální zóny do<br />
normálních mezí → stabilizace neutrální<br />
zóny, snížení svalového spasmu<br />
Redukce rozsahu pohybu<br />
Reduce nestability ve střihu<br />
Obnovení nebo udržení pozice centra rotace<br />
→ Snížení zátěže facetových kloubů<br />
→ Snížení zátěže annulus fibrosus<br />
Minimální kolaterální poškození při přístupových<br />
krocích<br />
Německá společnost Paradigm Spine, rozvojově<br />
podporovaná newyorskou finanční<br />
společností Viscogliosi Brother, vyvinula<br />
v roce 2007 nový produkt: DSS, dynamický<br />
stabilizační systém, který je určen pro kosterně<br />
dospělé pacienty s degenerativně diskovými<br />
patologiemi (DDD) od jednoho do tří segmentů<br />
ve sledovaném úseku L1 až S1, včetně<br />
postižení typu spondylolistézy 1. stupně.<br />
5
H I – T E C H<br />
Obrázek zcela dole umožňuje utvořit si představu<br />
o vzhledu titanové konstrukce.<br />
Verzatilitu systému DSS s možností hybridní<br />
kombinace velmi názorně prezentuje další<br />
zobrazení.<br />
Bolesti způsobené<br />
abnormálním ROM-rozsahem<br />
pohybu<br />
Normální<br />
Bolesti způsobené<br />
svalovým spasmem<br />
Bolesti způsobené<br />
abnormálním ROM-rozsahem<br />
pohybu<br />
Degenerativní<br />
Dynamická komponenta<br />
Dynamická stabilizace<br />
Dynamická<br />
stabilizace<br />
~ 30–50%<br />
rozšíření NZ<br />
~ 30–50%<br />
Aktivní zóna<br />
-12 -9 -6 -3 0<br />
3 6 9 12<br />
ROM [°]<br />
Generátory bolesti a biomechanika segmentů páteře<br />
Fúzní komponenta<br />
Fúze<br />
Hybridní koncept DSS: Kombinace rigidní/<br />
semirigidní komponenty, vlastní zpevnění pro<br />
individuální segment<br />
Detaily a konstrukční technologická řešení<br />
jsou předmětem patentové ochrany a dosavadní<br />
klinická použití na několika německých<br />
pracovištích svědčí o překvapivých výsledcích<br />
plynoucích z konceptu implantátu. V zásadě<br />
lze říci, že konkurenční systémy nepřinášejí<br />
<strong>sro</strong>vnatelné výhody, i když názory po dlouhodobějším<br />
sledování DSS po implantaci<br />
nejsou ještě k dispozici.<br />
Systém DSS německé společnosti Paradigm<br />
Spine je v České a Slovenské republice exkluzivně<br />
distribuován společností B. <strong>Braun</strong><br />
<strong>Medical</strong>. V České republice jsou registrovány<br />
ZÚM kody, takže na vybraných pracovištích<br />
je již nyní možné se systémem operovat. Oficiální<br />
začátek operačních aktivit připadá na<br />
1. července 2008, kdy budou plně dostupné<br />
všechny titanové komponenty a instrumentária<br />
pro každého zákazníka na základě poptávky<br />
podle indikací.<br />
Společnost B. <strong>Braun</strong> <strong>Medical</strong> může s definitivní<br />
platností oznámit, že portfolio distribuovaných<br />
páteřních implantátů je nyní<br />
konečně úplné.<br />
DSS, produkt firmy Paradigm Spine, společnosti pana Guntmara Eisena (v nedávné minulosti známého<br />
z vývoje Prodisc)<br />
Dynamická stabilizace<br />
Systém titanových implantátů DSS sestává ze tří složek<br />
Fúzní komponenta<br />
Modulární design<br />
6
H I – T E C H<br />
Servisní podpora navigačního systému<br />
OrthoPilot ®<br />
Tomáš Karban<br />
Servisní centrum<br />
Více než deset let klinických zkušeností<br />
ortopedické operativy s pomocí počítačové<br />
navigace jednoznačně prokazuje, že směr,<br />
kterým se společnost Aesculap vydala koncem<br />
90. let, byl tou správnou vizí do budoucna.<br />
V současné době můžeme v jednačtyřiceti<br />
státech po celém světě nalézt už přes 570<br />
navigačních přístrojů OrthoPilot®. Zařízení<br />
již není doménou jen velice vyspělých států<br />
Evropy a Ameriky, ale používá se již v takových<br />
zemích, jako jsou například Indie,<br />
Mexiko, Kolumbie, Jihoafrická republika,<br />
Írán či Ekvádor. Je naprosto samozřejmé,<br />
že zařízení tohoto typu musí při správném<br />
používání operatérovi neomylně předávat<br />
přesné informace.<br />
Při zrodu systému OrthoPilot® bylo v německém<br />
Tuttlingenu založeno samostatné<br />
oddělení, které zajišťuje technickou podporu<br />
jeho uživatelů. Zpočátku zde probíhala technická<br />
podpora pro všechny země na světě,<br />
kde lékaři začali přístroj OrthoPilot® používat.<br />
Takže i v českých nemocnicích jste se mohli<br />
v minulosti setkat se servisním technikem<br />
z německého Tuttlingenu, který prováděl<br />
technickou kontrolu OrthoPilot®. Pravidelné<br />
servisní prohlídky jsou pro zařízení tohoto<br />
typu naprostou nutností a samozřejmostí.<br />
Jelikož se počet zařízení OrthoPilot® v České<br />
republice vyšplhal v roce 2005 na třicet kusů,<br />
bylo již nutností zajistit vlastního technického<br />
specialistu pro počítačem asistovanou<br />
operativu. Od 1. ledna roku 2006 technicky<br />
podporujeme uživatele v České republice,<br />
Slovensku a ve státech střední a východní<br />
Evropy přímo ze Servisního centra v Praze.<br />
Z mateřské firmy v Tuttlingenu jsme převzali<br />
jejich technické know-how k přístroji, tak<br />
abychom byli schopni našim zákazníkům<br />
Cena za design<br />
pro OrthoPilot ®<br />
Již druhý výrobek značky Aesculap koncernu<br />
B. <strong>Braun</strong> Melsungen AG získal jednu z nejprestižnějších<br />
světových cen za design: „iF product<br />
design award 2008“. V kategorii „Medicine and<br />
Healthcare“ (Lékařství a zdravotní péče) v silné<br />
konkurenci výrobků z celého světa zvítězil navigační<br />
systém OrthoPilot®, který již obdržel<br />
i jiná ocenění.<br />
Slavnostní udílení cen se konalo na veletrhu<br />
CeBIT v německém Hannoveru 4. března 2008.<br />
Mezinárodní odbornou komisi, která v letošním<br />
roce hodnotila přibližně 2 800 přihlášených výrobků<br />
z pětatřiceti zemí, přesvědčila ergonomická<br />
konstrukce a čistý design tohoto produktu.<br />
OrthoPilot® je operační navigační systém, který<br />
chirurgům pomáhá přesně umístit kloubní<br />
náhrady kolene a kyčelního kloubu. Od jeho<br />
klinické premiéry v roce 1997 bylo provedeno<br />
více než 80 000 navigovaných operací, systém<br />
OrthoPilot® se prosadil na celém světě a vytyčil<br />
nové standardy.<br />
Prof. Dr. Dr. Dr. h. c. Michael Ungethüm, předseda<br />
výkonné rady divize Aesculap, vysvětluje<br />
výhody tohoto systému: „OrthoPilot® usnadňuje<br />
chirurgům práci především zásluhou modulárního<br />
uspořádání, flexibility a ergonomického<br />
designu.“ Další generace systému bude uvedena<br />
na trh ve druhém čtvrtletí roku 2008. Bude jediným<br />
systémem tohoto typu na světě, který<br />
bude možné pomocí přídatných adaptabilních<br />
modulů sestavit individuálně podle přání a požadavků<br />
zákazníka.<br />
iF Product Design Award je prestižní mezinárodní<br />
soutěž v designu s tradicí sahající až do<br />
roku 1954. Špičkoví designéři hodnotí výrobky<br />
ve dvanácti kategoriích - od kategorie Consumer<br />
Electronics and Telecommunication (Spotřební<br />
elektronika a telekomunikace) přes Household<br />
and Home (Domácnost a bydlení), Recreation<br />
and Lifestyle (Odpočinek a životní styl), Industry<br />
and Buildings (Průmysl a budovy), Public and<br />
Interior Design (Veřejný a interiérový design)<br />
až po Transportation and Packaging (Doprava<br />
a balení). K hodnotícím kritériím poroty patří<br />
stupeň inovace, funkčnost, vizualizace použití,<br />
bezpečnost a vliv na životní prostředí.<br />
Označení iF se stalo vysoce uznávanou světovou<br />
značkou a je již po mnoho let zárukou nejnovějších<br />
trendů v designu.<br />
7
T É M A<br />
zajistit stejnou službu jako nabízí technické<br />
oddělení v Tuttligenu.<br />
Dovolte mi, abych Vám toto know-how<br />
trochu přiblížil a představil Vám vše, co<br />
uživatelům společnost B. <strong>Braun</strong> <strong>Medical</strong> nabízí,<br />
a seznámil Vás se zařízením OrthoPilot®<br />
z trochu jiného úhlu pohledu.<br />
Jak jsem se již zmínil, je naprosto samozřejmé,<br />
aby zařízení, které má zpřesňovat<br />
práci operatéra, podávalo naprosto přesné<br />
a korektní informace. Zařízení OrthoPilot®<br />
je speciálně vyvinutý měřicí přístroj, který<br />
s pomocí počítačového softwaru dokáže měřit<br />
vzdálenosti, sledovat pohyby kostí a vypočítávat<br />
zjednodušené matematické modely<br />
lidských kostí, kloubů a tkání. Aby vše fungovalo<br />
tak, jak má, musí spolu bezchybně<br />
spolupracovat jeho optická a počítačová část<br />
a instrumentárium, jež slouží jako jeho „prodloužené<br />
ruce“, na které se dívá pomocí dvou<br />
kamer. Nelze říci, která část je nejdůležitější.<br />
OrthoPilot® funguje jako celek – samotný<br />
přístroj, instrumentárium, software a také<br />
dobře vyškolený personál. Jelikož je společnost<br />
Aesculap přímým výrobcem systému,<br />
vyvinula v průběhu deseti let několik přenosných<br />
testovacích zařízení, jež umožňují přístroj<br />
a jeho části otestovat přímo v nemocnici<br />
a bez nutnosti jeho transportu do servisního<br />
oddělení. V současné době nabízíme všem<br />
našim zákazníkům servisní a preventivní péči<br />
o přístroj i navigační intrumentárium, která<br />
má stejnou úroveň jako výstupní kontrola<br />
v mateřském závodě v Tuttlingenu.<br />
Celková servisní kontrola zařízení OrthoPilot®<br />
se skládá ze čtyř samostatných kontrol.<br />
Kontroly elektrické bezpečnosti přístroje, celkové<br />
funkce přístroje, přesnosti snímací kamery<br />
a navigačních instrumentárií. Kontrola<br />
přesnosti snímací kamery se provádí pomocí<br />
přesně laboratorně zkalibrovaného délkového<br />
etalonu s přesností v řádu setin milimetru.<br />
Pomocí tohoto zařízení jsme schopni deklarovat<br />
zákazníkům přesnost samotného snímání<br />
OrthoPilot®, která je menší než 0,40 mm. Toto<br />
číslo ovšem nereprezentuje celkovou přesnost<br />
přístroje. K té je nutno připočítat přesnost<br />
navigačních nástrojů. Následuje tedy druhá<br />
zkouška – kontrola navigačních nástrojů<br />
a pasivních či aktivních sond. Všechny<br />
chirurgické nástroje, jež slouží ke snímání<br />
fyziologických dat pacienta nebo přímo k resekcím,<br />
musí splňovat výrobcem deklarované<br />
požadavky na jejich přesnost. K tomuto účelu<br />
vyvinul Aesculap přenosné zařízení, pomocí<br />
něhož jsme schopni zjistit, zdali nástroj nebyl<br />
v průběhu používání ohnut nebo poškozen<br />
a jestli nedošlo k odchýlení od původní<br />
pozice. Používání poškozeného či ohnutého<br />
nástroje může v některých případech ovlivnit<br />
výsledné měření a operatér by mohl dostat<br />
nepřesné informace. Pokud je objeven takovýto<br />
nástroj, je nutné ho vyměnit za nový.<br />
Následuje zkouška celkové funkce přístroje,<br />
zálohování dat, která byla uložena během<br />
používaní přístroje, a kontrola elektrické<br />
bezpečnosti. Kontrola je prováděna pomocí<br />
špičkového německého přístroje Secutest SIII,<br />
který umožňuje testovat medicínská zařízení.<br />
O provedené servisní kontrole obdrží každý<br />
zákazník protokoly, kterými B. <strong>Braun</strong> <strong>Medical</strong><br />
deklaruje elektrickou bezpečnost přístroje<br />
a jeho správnou funkci. Pokud nepočítáme<br />
povrchové opotřebení přístroje, dalo by se<br />
říci, že po provedené servisní kontrole je přístroj<br />
z funkčního hlediska zcela jako nový.<br />
Servisní kontrola stanice OrthoPilot® v Klaudiánově<br />
nemocnici v Mladé Boleslavi<br />
Už přes dva roky společnost B. <strong>Braun</strong> <strong>Medical</strong><br />
zajišťuje tyto kontroly všem českým a slovenským<br />
zákazníkům přímo ze Servisního centra<br />
z Prahy. B. <strong>Braun</strong> <strong>Medical</strong> v České republice<br />
díky své poloze a obrovskému množství zkušeností<br />
s počítačem asistovanou operativou<br />
nabízí komplexní (nejen technickou) podporu<br />
uživatelům přístroje OrthoPilot® i v ostatních<br />
zemích střední a východní Evropy, jako jsou<br />
např. Slovensko, Polsko, Maďarsko, Řecko,<br />
Litva, Lotyšsko, Turecko, ale i v Izraeli<br />
a Rusku.<br />
Koupí jakéhokoli přístroje vztah mezi zákazníkem<br />
a výrobcem nikdy nekončí. Ve zdravotnictví<br />
je to velice zřejmé a my jsme rádi,<br />
že našim zákazníkům můžeme nabídnout péči<br />
o systém OrthoPilot® na té nejvyšší úrovni.<br />
Viceprezident divize<br />
Německý koncern B. <strong>Braun</strong> bude veškeré aktivity divize Aesculap pro východní Evropu řídit z České<br />
republiky. Viceprezidentem této divize jmenoval jednatele českého zastoupení MUDr. Lubomíra<br />
Klepáče, <strong>MB</strong>A (38). Zastoupení divize Aesculap, zaměřené na ortopedické, chirurgické a vaskulární<br />
materiály, od nynějška řídí pobočky na Slovensku, v Polsku, Rusku a Maďarsku. Příští rok firma<br />
plánuje rozšíření regionu o bulharský a rumunský trh. Pozici ředitele a jednatele sítě dialyzačních<br />
středisek B. <strong>Braun</strong> Avitum v České republice a na Slovensku po Dr. Klepáčovi převezme od 1. června<br />
MUDr. Martin Kuncek. Dr. Klepáč, který do společnosti B. <strong>Braun</strong> přišel v roce 1996, vystudoval<br />
medicínu na Lékařské fakultě Masarykovy univerzity Brno a působil jako chirurg. Titul <strong>MB</strong>A získal<br />
na Nottingham Trent University. K jeho zálibám patří golf a lyžování.<br />
8
T É M A<br />
SUSI – příběh úspěšného tažení napříč<br />
všemi divizemi<br />
Výrobek a jeho historie<br />
Chirurgické nástroje SUSI (Single Use Surgical Instruments)<br />
tvoří unikátní řadu nástrojů na jedno použití. Označení SUSI<br />
symbolizuje vynikající kvalitu, bezpečnost a spolehlivost. Nástroje<br />
SUSI představují nový standard péče o pacienty na nemocničních<br />
odděleních, jednotkách intenzivní péče, úrazových ambulancích,<br />
ordinacích akutního příjmu i v podmínkách záchranné služby,<br />
mohou být ale používány i na operačních sálech.<br />
Prvotní impuls<br />
Počátkem nového tisíciletí se problém zvaný<br />
BSE/vCJD (Bovine Spongiform Encephalopathy<br />
/ Creutzfeldt-Jakob Disease = Bovinní<br />
spongiformní encefalopatie / Creutzfeldt-<br />
-Jakobova nemoc = nemoc šílených krav)<br />
rozšířil z Velké Británie na pevninskou Evropu<br />
a vyvolal vášnivou diskuzi, a to nikoli<br />
pouze v odborných kruzích, věnovanou riziku<br />
přenosu patogenů (prionů) prostřednictvím<br />
kontaminovaných chirurgických nástrojů<br />
z jednoho pacienta na druhého. Společnost<br />
Aesculap, coby přední výrobce chirurgických<br />
nástrojů, zareagovala na tuto výzvu a vyvinula<br />
zcela novou koncepci jednorázových<br />
chirurgických nástrojů.<br />
Inovativní výrobní technologie vstřikování<br />
roztaveného plastu do formy, speciální materiál<br />
SUSI a vznik nového výrobního závodu<br />
v Tuttlingenu umožnily zrod nové řady jednorázových<br />
nástrojů SUSI během několika<br />
měsíců – téměř jako v reálném životě.<br />
SUSI – Unikátní řešení<br />
Krátce od uvedení instrumentária SUSI na<br />
trh bylo již vyrobeno přibližně 1,5 milionu<br />
těchto nástrojů.<br />
9
R O Z H O V O R<br />
Jednou z hlavních příčin mimořádného<br />
úspěchu řady SUSI je netradiční forma<br />
marketingu a prodejních aktivit společnosti<br />
Aesculap. Po důkladné analýze požadavků<br />
odborné veřejnosti a systematickém hledání<br />
nových přístupů k výrobě instrumentů se<br />
dostavil úspěch, který umožnil nabídnout<br />
stoprocentně funkční a sterilní jednorázové<br />
chirurgické nástroje do všech oblastí zdravotní<br />
péče.<br />
Ve snaze představit našim zákazníkům široké<br />
možnosti využití výrobku nabízíme jednotlivě<br />
balené nástroje, dále komplexní sety pro<br />
různé chirurgické a invazivní zákroky, tedy<br />
navíc možnost objednat si nástroje SUSI spolu<br />
s vyzkoušeným a osvědčeným zbožím značky<br />
B. <strong>Braun</strong> jako sadu „all-in-one treatment set“.<br />
A spolupráce napříč všemi výrobními jednotkami<br />
a divizemi zde nekončí: nástroje SUSI<br />
jsou zařazeny do souprav Vascular Systems<br />
a Hospital Care Pro-Set Management, aby<br />
obohatily sortiment a přinesly své výhody<br />
i v těchto speciálních oblastech.<br />
Převzato z koncernového časopisu Online č. 95/2008<br />
Bdíme nad Vámi,<br />
když při operaci spíte<br />
Rozhovor s Martinem Stříteským,<br />
přednostou Kliniky anesteziologie,<br />
resuscitace a intenzivní medicíny<br />
1. lékařské fakulty Univerzity Karlovy<br />
a Všeobecné fakultní nemocnice<br />
v Praze, o tom, kam došla a míří česká<br />
anesteziologie<br />
Pane docente, dá se za posledních dvacet let<br />
vysledovat v anesteziologii nějaký vývoj?<br />
Pokud mohu sám za sebe hodnotit vývoj této<br />
disciplíny, tedy anestezie, resuscitace a intenzivní<br />
medicíny, musím říci, že v tomto<br />
odvětví udělala medicína jeden z největších<br />
kroků kupředu.<br />
Do praxe jsem nastoupil v roce 1989, zažil<br />
jsem tedy ještě ten poslední rok aplikace tzv.<br />
bezplatného socialistického zdravotnictví. Do<br />
té doby byl vývoj naší medicíny velmi izolovaný.<br />
Převládal velký nedostatek informací<br />
i zahraniční literatury, která se dala sehnat<br />
jen velmi obtížně. Informace k nám přicházely<br />
velice zpožděné a mohlo jimi disponovat<br />
pouze málo lidí. Chyběla moderní technika<br />
i některé léky.<br />
redakce <strong>Braun</strong>ovin<br />
Po roce 1989 se přístup k informacím zásadně<br />
změnil. Nastala doba velkých investic<br />
do moderních technologií, lékaři intenzivně<br />
využívali možnosti stáží v zahraničí a přiváželi<br />
nové léčebné postupy. Dříve byla<br />
medicína hodně intuitivní a byla založena<br />
na zkušenostech, nyní je díky monitorovací<br />
technice rozhodování lékaře podloženo<br />
objektivními čísly. Dnes je lůžko na resuscitační<br />
stanici vybaveno přístroji v ceně<br />
kolem dvou milionů korun. S tím souvisí<br />
i nový postoj lékařů a sester k medicíně<br />
– musí tyto přístroje perfektně znát a ovládat.<br />
A tyto dramatické posuny jsou patrné<br />
i ve výsledcích.<br />
Dnes na rozdíl od 90. let operujeme daleko<br />
starší pacienty s velice závažnými onemocněními<br />
a máme dobré výsledky. Dokážeme<br />
zachránit i pacienty s postižením mnoha<br />
orgánů. V mnoha aspektech jsme během<br />
posledních sedmi let dohnali svět.<br />
Byla tedy naše zaostalost určitou výhodou?<br />
Ano, dá se to přirovnat k vývoji poválečného<br />
Německa, které bylo prakticky rozbourané,<br />
začínalo nanovo a vybavilo se tehdy nejmodernějšími<br />
technologiemi.<br />
V čem však i nadále za vyspělým světem zaostáváme,<br />
a to i navzdory velkým investicím<br />
do zdravotnictví, je organizace práce, sledování<br />
výsledků a propojení mezi jednotlivými<br />
odděleními či nemocnicemi v rámci následné<br />
péče. Tam jsme bohužel ještě v 80. letech.<br />
Nicméně se i v této oblasti něco děje a naděje<br />
na zlepšení tu je.<br />
Státní, vzdělávací i soukromé subjekty Vám<br />
zprostředkovávají mnoho informací. Jak se<br />
10
R O Z H O V O R<br />
studenti a lékaři orientují v takové záplavě<br />
dat?<br />
Problém spatřuji v cenzuře informací. Dříve<br />
existovala autocenzura. Nové informace kvůli<br />
těžké dostupnosti nejprve procházely vědeckými<br />
radami příslušných institucí, probíraly se<br />
na kongresech apod. K lidem, kteří informace<br />
uváděli do praxe, se dostaly již očištěné a nějakým<br />
způsobem potvrzené instrukce. Dnes<br />
jsou informace používány jako marketingový<br />
produkt a zvláště na nezkušené mladé lékaře<br />
to může působit tak, že je aplikují bez zpětné<br />
kontroly. Je zapotřebí, aby existovaly kontrolní<br />
mechanismy na úrovni vedení oddělení<br />
či kliniky, aby informace byly cenzurovány<br />
těmi zkušenými, kteří dokáží zhodnotit, jak<br />
je která studie postavena a jestli má nějakou<br />
výpovědní hodnotu. Je prostě potřeba s informacemi<br />
zacházet velice opatrně, protože<br />
mnoho věcí může být postaveno tak, aby<br />
vyhovovaly zejména firemním zájmům.<br />
Každá nová informace zasluhuje tří až pětiletou<br />
zkušební dobu, během níž se objeví<br />
třeba opoziční studie. Teprve na základě<br />
vyváženosti a potvrzení všech informací je<br />
možné vyřknout závěr.<br />
pacienta na použití konkrétních technologií<br />
při léčebném procesu? Jak to vnímáte Vy?<br />
Velmi dobrá otázka! O těchto věcech často<br />
diskutujeme s kolegy. Podle mě je to čistě<br />
filozofické téma. V medicíně se hodně mluví<br />
o tom, co je bezpečnější – jestli lokální nebo<br />
celková anestezie. Je to dáno náturou či<br />
mentalitou národa, etnika. Jsou země, které<br />
jednoznačně preferují lokální anestezii – týká<br />
se to např. Skandinávie. Jsou země, které zase<br />
z devadesáti procent dávají přednost celkové<br />
Myslím si, že lidé mají sami rozhodovat<br />
o svém zdraví. Dohled státu v rámci křesťansko-židovského<br />
pojímání života by měl<br />
spočívat ve vytvoření základní úrovně, kdy<br />
se stát postará o to, aby existovala soudržnost,<br />
spoluúčast a solidarita mezi nemocnými<br />
a zdravými. Měl by být vytvořen systém základní<br />
zdravotní péče, který je garantovaný<br />
státem, a dále by měla existovat možnost<br />
si v případě potřeby zákazníka připlatit za<br />
nadstandard.<br />
Kdo v dnešní medicíně určuje budoucí trend?<br />
Jsou to jednoznačně technologie a produkty,<br />
jež jsou založeny na výzkumu a vývoji. V našem<br />
oboru je např. zcela zásadní diagnostika.<br />
Posun ve vývoji těchto technologií do jisté<br />
míry určuje budoucí cestu medicíny. Zde hrají<br />
velkou pozitivní roli velké firmy s vlastním<br />
výzkumem a vývojem. Například společnost<br />
B. <strong>Braun</strong> se oboru věnuje již více než sto šedesát<br />
let. Samozřejmě poptávka a požadavky<br />
z naší strany – ze strany lékařů – musí být<br />
zase zpětně respektovány. Přístroje a technologie,<br />
které nejsou velkým přínosem, po<br />
krátké době z trhu mizí. Domnívám se, že<br />
tento trend je ve své podstatě správný.<br />
Panují názory, že v budoucnu by si zákazník<br />
nebo pacient mohl dokonce určovat technologii,<br />
značku nebo produkt, které mají být<br />
aplikovány při jeho léčbě. Myslíte si, že je to<br />
pouhý marketingový tah výrobců a v procesu<br />
rozhodování by měl mít poslední slovo vždy<br />
lékař, který je pacientovi důvěryhodným partnerem?<br />
Jaký je reálný spolurozhodovací podíl<br />
Zavádění portu na Klinice anesteziologie, resuscitace a intenzivní medicíny 1. LF UK a VFN v Praze<br />
anestezii. Někdo o tom rozhodovat chce, jiný Pomohla by ke zvýšení povědomí o spoluzodpovědnosti<br />
za své zdraví a za svůj život<br />
zase ne – hlavně mě uspěte, ať o ničem nevím.<br />
Je to věc pojímání toho, za co člověk nějaká osvěta?<br />
chce a má být odpovědný.<br />
Osvěta by samozřejmě pomohla. Nejlépe již<br />
Já osobně si myslím, že člověk má přijmout ve školách. Bohužel vzdělání bylo dlouho<br />
co největší odpovědnost za svůj život a také i po revoluci posazeno až na poslední laťku<br />
má o něm co nejvíce rozhodovat.<br />
a nadále je podceňováno. Jde o to správně<br />
Přijde mi velice legrační, když lidé stráví půl nastavit úroveň pohledu na zdravotní politiku.<br />
Zároveň se domnívám, že lidé mají už od<br />
dne na internetu a sledují různé parametry,<br />
než si koupí ledničku nebo DVD. Ale když mládí dostávat informace a na jejich základě<br />
jdou k doktorovi za rohem, ani nevědí, jak se pak rozhodnout, jakou cestou budou v oblasti<br />
svého zdraví dále kráčet.<br />
léčí a jaké má výsledky, prostě neznají vůbec<br />
nic.<br />
V našem systému je potřeba zavést otevřenou Přiblížil byste nějakou konkrétní oblast anesteziologie<br />
a představil ji? Co všechno už je<br />
informovanost o výsledcích, kterých dané<br />
oddělení nebo daný lékař dosahuje. Lidé schopna zabezpečit?<br />
říkají, že je to neměřitelná záležitost. Já si Podle mého názoru patrně došla nejdále kardioanesteziologie.<br />
Mohl bych uvést i další<br />
myslím, že to tak není, že nějaké <strong>sro</strong>vnávací<br />
informace by pacient dostat mohl a měl. specifické obory spadající do oblasti aneste-<br />
11
R O Z H O V O R<br />
ziologie, například dětskou anestezii, gynekologickou<br />
či neurochirurgickou. Každá z těchto<br />
oblastí má svá specifika. V rámci celého oboru<br />
je dobré udržovat všeobecnou úroveň znalostí<br />
a přitom je žádoucí existence specialistů na<br />
dané oblasti. V chirurgii, neurologii a dalších<br />
oborech se objevují stále složitější operace.<br />
Anesteziologie musí umožnit těmto oborům<br />
uskutečňovat čím dál tím radikálnější zásahy<br />
do vnitřního prostředí. Pacient musí takové<br />
zákroky absolvovat v bezpečí a bez újmy.<br />
Například již zmíněná kardioanesteziologie<br />
zaznamenala značný rozvoj. Zatímco v 90.<br />
letech se ročně provedlo kolem 2 300 operací<br />
srdce, dnes již hovoříme už o 13–15 000<br />
výkonech. To je dramatický vzestup. Dnes<br />
patříme mezi země, kde je prooperovanost<br />
srdečních komplikací velmi vysoká, a to nemluvím<br />
o invazivní kardiologii, kde patříme<br />
mezi úzkou světovou špičku.<br />
Největší přínos anestezie spatřuji v intenzifikaci<br />
péče, tedy v zajištění základních vitálních<br />
funkcí i v předoperační a pooperační fázi<br />
u velmi ohrožených orgánů. Dnes máme k dispozici<br />
daleko sofistikovanější a propracovanější<br />
systémy sledování jednotlivých orgánů,<br />
zejména pak srdce. Do jisté míry máme takové<br />
lékové a technologické vybavení, že umíme<br />
podpořit selhávající orgány tak, aby současně<br />
neutrpěly orgány jiné. Současně můžeme<br />
operovat daleko starší a daleko nemocnější<br />
pacienty, než tomu bylo v minulosti.<br />
Lidé jdoucí na operaci se často obávají, zda<br />
jim anestezie nějak neuškodí. Jaký nastal posun<br />
v síle, účinnosti a dávkování anestetik?<br />
Anestezie byla už v minulosti, řekněme<br />
před deseti lety, velice bezpečná z hlediska<br />
úmrtnosti pacientů z důvodů komplikací<br />
způsobených samotnou anestezií. Lidé umírali<br />
spíše na základě komplikací spjatých<br />
s přidruženými onemocněními. V souvislosti<br />
s anestezií se úmrtnost pohybuje v řádu promilí.<br />
Bezpečnost anestezie je opravdu vysoká.<br />
Ukazuje se, že pokud dojde k selhání, vždy se<br />
jedná výhradně o lidský faktor.<br />
Dnes máme k dispozici velice sofistikované<br />
přístroje, díky nimž lze aplikovat pouze nejnižší<br />
nutné množství anestetik. Anestezie je<br />
také díky novým látkám velice dobře řiditelná.<br />
Nebavíme se zde o bezpečnosti, která byla<br />
vysoká již dříve, ale o komfortu. V minulosti<br />
nebylo možné, aby pacient šel domů už v den<br />
výkonu. Anestetikum z něj vyprchávalo ještě<br />
dalších dvanáct až čtyřiadvacet hodin. Dnes<br />
je pacient v podstatě již třicet minut po výkonu<br />
„free of anestetic“. Tato nová anestetika<br />
jsou ještě poměrně drahá a nejsou využívána<br />
v plné míře. Běžně se však využívají v jednodenní<br />
ambulantní chirurgii. Přinášejí také<br />
daleko větší komfort pro anesteziologa. Má<br />
totiž k dispozici mnohem ovladatelnější látky<br />
a navíc probouzení z anestezie již není doprovázeno<br />
nežádoucími účinky.<br />
Doc. Stříteský na operačním sále<br />
Bezpečnost je tedy na vysoké úrovni. Dávkování<br />
je řízeno nejmodernějšími přístroji,<br />
k dispozici jsou dokonalá anestetika. Jaký<br />
odhadujete další vývoj?<br />
Když jsem začínal s kardioanestezií, tak pacient<br />
ještě dva dny po operaci spal a domů šel<br />
tak za dva tři týdny. Běžný standardní výkon<br />
je dnes postaven tak, že existují centra, kam<br />
pacient ráno přijde, podstoupí operaci srdce<br />
a večer jde domů. U nás toto zatím neděláme<br />
- nemáme totiž vyvinutý systém domácí péče<br />
tak, že by pacient měl doma například monitor<br />
a jeho stav by lékař mohl sledovat na<br />
dálku. Na našem pracovišti přesto máme už<br />
několik případů, kdy šli pacienti domů již třetí<br />
den po operaci. Jedná se samozřejmě o snazší<br />
operace typu jednoduchého bypassu.<br />
Vývoj anesteziologie směřuje k automatizovaným<br />
systémům, které pacienta samy uspí<br />
a bezpečně ho provedou celou operací. Budou<br />
existovat systémy včasného varování, bude<br />
existovat software, který bude navrhovat<br />
vhodné řešení na základě sledovaných parametrů.<br />
V chápání medicíny vůbec dojde ke<br />
kvalitativním změnám. Co se určitě změní,<br />
bude otázka řešení kauzality nemocí, tedy<br />
příčinných souvislostí. V tomto oboru je dnes<br />
koncentrováno nejvíce mozků a prostředků.<br />
Co se týče konkrétně anestezie, zde patrně<br />
vzhledem k její velké bezpečnosti k žádnému<br />
výraznému posunu nedojde. Tomu napovídá<br />
i fakt, že ve výzkumu není koncentrováno<br />
nijak velké množství expertů.<br />
V nejbližší době ještě nebude možné, aby konkrétního<br />
anesteziologa zastoupil automatický<br />
systém. Vše je dnes připraveno k tomu, aby<br />
byl pacient během deseti vteřin uspán a po<br />
operaci dostal pouze jednu dávku přípravku,<br />
který vyváže zbytek anestetik, a pacient se<br />
probudí. Ještě letos nebo příští rok podobný<br />
postup zrealizujeme. V současné době již probíhají<br />
pokusy. Dnes anesteziolog musí sám<br />
odhadovat, za jak dlouho operace skončí, a to<br />
vyžaduje zejména mnoho zkušeností.<br />
Můžete popsat, jak vypadá takový pracovní<br />
den anesteziologa?<br />
Stále častěji se operují pacienti s velmi<br />
komplikovanými nemocemi nebo poškozeními.<br />
Přístup k nim musí být individuální.<br />
Anesteziolog musí svého pacienta dokonale<br />
znát a musí ho na zákrok připravit již před<br />
samotnou operací. Dnes anesteziolog dokonce<br />
určuje i nejlepší den pro operaci z hlediska optimální<br />
imunity. Anesteziolog musí pro konkrétní<br />
případ připravit adekvátní technologii<br />
– je rozdíl podstoupit složitou operaci srdce<br />
nebo operaci slepého střeva. Není možné, aby<br />
každý operační sál byl vybaven vším. Určité<br />
plánování je tedy také úlohou anesteziologa.<br />
Musí samozřejmě připravit strategii operace<br />
tak, že v koordinaci s ošetřujícím lékařem<br />
sleduje pacienta před operací i po ní. Práce<br />
anesteziologa na sále je tedy podstatnou, ale<br />
ne jedinou složkou, která naplňuje jeho denní<br />
režim. Jeho práce v podstatě začíná prvním<br />
kontaktem s pacientem a končí, když ho<br />
v bezpečně stabilizovaném stavu po operaci<br />
předává ošetřujícímu lékaři.<br />
Pane docente, děkujeme za rozhovor.<br />
12
Směrovky amerického a českého letounu<br />
R E P O R T Á Ž<br />
Na služební cestu do válečné zóny<br />
Česká polní nemocnice v afghánském Kábulu<br />
Radomír Tománek, Servisní centrum<br />
Počátkem ledna tohoto roku jsem se spolu se<br />
svými kolegy ze Servisního centra B. <strong>Braun</strong><br />
dozvěděl zdánlivě obyčejnou novinu. Budeme<br />
zajišťovat velkou akci pro polní vojenskou<br />
nemocnici Armády České republiky (AČR).<br />
Na tom se samozřejmě nezdálo nic neobvyklého.<br />
Jenže život je plný překvapení, a tak se<br />
ukázalo, že česká polní nemocnice se zrovna<br />
nachází v Afghánistánu, respektive v Kábulu,<br />
na vojenské základně jednotek ISAF.<br />
Vybavení každého nemocničního zařízení<br />
musí rok co rok projít bezpečnostní technickou<br />
kontrolou. Původní plánovaná doba působení<br />
polní nemocnice AČR v Afghánistánu<br />
byla jeden rok. Vzhledem k vývoji situace<br />
v Afghánistánu však bylo v jejím průběhu<br />
rozhodnuto o prodloužení mise. A jelikož<br />
je mnohem jednodušší převézt techniky<br />
do nemocnice než nemocnici k technikům,<br />
3. března 2008 jsem spolu s dalšími asi třiceti<br />
techniky z různých firem a několika tunami<br />
náhradních dílů a nářadí odletěl novým armádním<br />
speciálem směr Kábul.<br />
Úkolem této nezvyklé posádky vojenského<br />
speciálu bylo během čtrnácti dnů kompletně<br />
zkontrolovat a případně opravit veškerou<br />
nemocniční techniku. O lidských životech<br />
rozhoduje každá drobnost, a proto prošlo<br />
důkladnou kontrolou vše od rentgenů, klimatizace,<br />
resuscitátorů až po poslední kolečko<br />
u postele. Mým úkolem bylo zkontrolovat,<br />
aktualizovat a opravit veškerou infúzní<br />
techniku B. <strong>Braun</strong>, kterou je nemocnice vybavena.<br />
Jelikož se jedná o velmi spolehlivá<br />
zařízení, proběhly jen tři opravy – z toho dvě<br />
preventivní. Hlavní část mé práce spočívala<br />
v aktualizaci softwaru systému B. <strong>Braun</strong><br />
Space na nejnovější verzi a v aktualizaci<br />
lékových knihoven, v seřízení a kalibraci<br />
přístrojů Infusomat® P, fm, fms a Perfusor®<br />
Compact.<br />
Už vidím, jak si při slovech „polní nemocnice“<br />
okamžitě představíte M.A.S.H., a nebudete<br />
jediní. Ve skutečnosti se však jedná o moderní<br />
nemocnici splňující ty nejpřísnější nároky.<br />
V některých ohledech předčí mnohé, které<br />
znáte z České republiky. Hlavní koridor a některé<br />
části jsou sice postaveny z dvojitého<br />
stanového plátna a nafukovacích nosníků,<br />
ale jinak se jedná o skládačku z kompletně<br />
vybavených kontejnerů. Nemocnice má také<br />
klasické uspořádání. Najdete zde operační<br />
sály, ARO, jednotku intenzivní péče, laboratoře,<br />
lůžkové oddělení, zubní ordinaci atd.<br />
13
R E P O R T Á Ž<br />
Ihned po příletu se nás ujal náčelník štábu<br />
nemocnice. Následovala stručná a přitom<br />
svérázná prohlídka a potom nutné zasvěcení<br />
do základních pravidel. Jedním takovým pravidlem,<br />
které je nutné mít na paměti, je identifikace<br />
ozbrojené strážní patrole. Každý, kdo<br />
je v prostoru základny namátkově vybrán,<br />
se musí identifikovat ID kartou a heslem, jež<br />
se každý týden mění. Po prohlídce přišlo na<br />
řadu ubytování. My jsme byli přiděleni do<br />
klasických vojenských ubytoven s patrovými<br />
postelemi a strohým vybavením. O výzdobu<br />
se staraly nápisy na zdech a obrázky, které<br />
zde jako pozdrav budoucím obyvatelům zanechali<br />
předchozí obyvatelé, pravděpodobně<br />
francouzští vojáci.<br />
Po dlouhé cestě však byla nejžádanější místností<br />
jídelna, kam jsme také hned směřovali.<br />
Několikrát během návštěvy<br />
se z kopců nad Kábulem<br />
ozývala střelba. Jelikož je<br />
každý obyvatel Afghánistánu<br />
ozbrojený, nešlo posoudit,<br />
zda se jednalo o střelbu<br />
z průběhu ozbrojeného střetu<br />
nebo o místní folklor.<br />
Pro celou základnu funguje jedna společná.<br />
Kuchyni provozuje filipínský kontingent<br />
a personál tvoří Afghánci. Výběr jídel je<br />
stejně pestrý jako osazenstvo základny (mise<br />
se účastní přibližně třicet států). Pokud jste<br />
voják, tak za jídlo „platíte“ kartou, jste-li<br />
civilista, musíte stravu uhradit v hotovosti.<br />
Akceptovány jsou dolary a eura. Ceny se pohybují<br />
okolo 2,5 euro za snídani, 10 euro za<br />
Hlavní nemocniční koridor<br />
oběd a 8 euro za večeři. Jsou tedy <strong>sro</strong>vnatelné<br />
s průměrnou zahraniční restaurací.<br />
Zvukovou kulisu základny, vedle hluku přistávajících<br />
a startujících letedel, tvoří zvuk<br />
permanentně nastartované helikoptéry. Ta<br />
je součástí ostrahy a současně s dalšími je<br />
připravena k případnému rychlému transportu<br />
raněných. Několikrát během návštěvy<br />
se z kopců nad Kábulem ozývala střelba.<br />
Jelikož je každý obyvatel Afghánistánu<br />
ozbrojený, nešlo posoudit, zda se jednalo<br />
o střelbu z průběhu ozbrojeného střetu nebo<br />
o místní folklor. Jeden den jsme při ranní<br />
kávě zaslechli o poznání silnější výbuch,<br />
který se ozval odkudsi z centra Kábulu.<br />
Následoval sloupec tmavého kouře. Později<br />
jsme se dozvěděli, že se na kruhovém objezdu<br />
na cestě ke kábulskému letišti v autě odpálil<br />
sebevražedný atentátník. Padlo mu za oběť<br />
deset civilistů.<br />
Hned druhý den po našem příletu jsme se<br />
pustili do práce. Nejdříve bylo třeba provést<br />
údržbu jednotky ARO a operačních sálů, což<br />
jsou v každé nemocnici klíčová oddělení. Vše<br />
včetně opětovné sterilizace muselo být hotovo<br />
do dvou dnů. Zbytek údržby nemocnice<br />
probíhal s ohledem na co nejmenší omezení<br />
provozu. Nejdříve používané zařízení a nakonec<br />
rezervní přístroje.<br />
Jelikož je nemocnice mobilní a vše má své<br />
přesně určené místo – a servisní pracoviště pro<br />
jednatřicet lidí takovou součástí není – zřídili<br />
jsme si svá dočasná pracoviště v hlavním nemocničním<br />
koridoru. Podařilo se mi ukořistit<br />
jeden volný stůl, a tak jsem mohl svou „kancelář“<br />
označit za komfortní. Ostatní kolegové<br />
byli nuceni improvizovat více. Jako stoly jim<br />
posloužily například poskládané krabice s pitnou<br />
vodou, kterých je základna plná.<br />
Fungování vojenské základny vystihuje<br />
v pozitivním slova smyslu výraz improvizace.<br />
Některé budovy na první pohled vypadají,<br />
jako by měly každou chvíli spadnout. Jako<br />
stavební materiál zde poslouží takřka vše,<br />
Zleva: Jeden ze dvou kufrů s náhradními díly a servisními pomůckami; Pohled na základnu, Kábul (v pozadí) leží v 1 760 m nad mořem na náhorní plošině, za ním<br />
pohoří Hindúkuš; Provizorní pracoviště<br />
14
R E P O R T Á Ž<br />
například transportní obaly na techniku apod.<br />
Jejich odolnost ale byla prověřena více než<br />
ročním provozem.<br />
„Noční život“ na základně řeší národní domy<br />
– „housy“. Každý stát zastoupený v mezinárodních<br />
silách ISAF má vlastní. „House“ je<br />
něco mezi barem, hospodou a místem pro<br />
společenská setkání. My jsme samozřejmě<br />
po celou dobu pobytu byli převážně návštěvníky<br />
„Czech housu“. Ten se na celé základně<br />
těší velmi vysoké oblibě i mezi jinými národy.<br />
A jak se říká – za vším hledej ženu<br />
– kromě vysoké kvality nápojů je důvodem<br />
i přítomnost žen, které v něm jako v jediném<br />
obsluhují. Barmanskou dvojici vždy tvoří<br />
jeden muž a jedna žena, a každý den je to<br />
jiná dvojice. K dostání je pivo, víno a nealkoholické<br />
nápoje. „House“ se otevírá v sedm<br />
večer a poslední objednávku lze učinit před<br />
desátou hodinou. Zavírací doba je pak v půl<br />
jedenácté, kdy na vše přijde pro jistotu dohlédnout<br />
vojenská policie. Nikdy zde neuvidíte<br />
nikoho opilého, nepsané pravidlo zní tři<br />
třetinková piva – a barman má právo nikomu<br />
víc nenalévat. Veškeré peníze, které „house“<br />
vydělá, se investují zpět do nákupu nápojů<br />
a zbylý výdělek je věnován na charitativní<br />
účely pro afghánské děti.<br />
„Czech house“ se stal během našeho pobytu<br />
i dějištěm oslav MDŽ. Vzhledem ke krátké<br />
otevírací době bylo třeba požádat velitelství<br />
základny o výjimku, která samozřejmě mnohem<br />
snáze projde, pokud je na oslavu pozván<br />
některý z velitelů… Všechny přítomné ženy<br />
od velitele českého kontingentu obdržely<br />
květinu a dort jako od maminky, s kterým<br />
jim pomohli i ostatní návštěvníci „housu“.<br />
Všechny hosty obsluhoval za barem zrovna<br />
přítomný náčelník štábu české jednotky. Zlatým<br />
hřebem večera bylo vystoupení břišní<br />
tanečnice, z které se nakonec vyklubal jeden<br />
z českých vojáků. Přesto jeho výstup sklidil<br />
zasloužený potlesk a svým uměním inspiroval<br />
i ostatní tanečníky.<br />
„House“ vojákům slouží jako místo zapomnění,<br />
kde aspoň na chvíli zmizí válka, která každého<br />
neustále obklopuje a jíž jste zde všichni součástí.<br />
Co válku naopak připomíná, jsou vlajky<br />
národů, které visí před hlavní budovou letiště.<br />
Za celých čtrnáct dní našeho pobytu vlály<br />
pouze jednou všechny nahoře na stožárech.<br />
Jinak vždy byly všechny spuštěny na půl žerdi<br />
a oznamovaly, že misi v Afghánistánu zaplatil<br />
životem další voják. Civilistům, jako jsme<br />
byli my, bylo hned ze začátku doporučeno<br />
neopouštět základnu. Životnost „bílého“ civilisty<br />
bez ozbrojeného doprovodu se v Kábulu<br />
počítá na desítky minut.<br />
Na obzoru se objevil armádní<br />
speciál Airbus. Při pohledu<br />
na jeho stříbrnou siluetu<br />
s trikolórou a lvíčkem na<br />
směrovce se do nás začal<br />
vkrádat neodbytný pocit<br />
hrdosti na to, že jsme občany<br />
České republiky.<br />
Další možnost, jak trávit volný čas, představuje<br />
samozřejmě sport. V čase našeho pobytu<br />
se zrovna uskutečnil národní turnaj v malé<br />
kopané a turnaj v elektronických šipkách.<br />
Vedle nemocnice je rovněž hřiště na plážový<br />
volejbal, které vybudovali čeští vojáci.<br />
Za zmínku stojí, že jakýmsi synonymem pro<br />
celou základnu je prach. Je všudypřítomný.<br />
Co pak Středoevropanovi chybí, jsou stromy.<br />
Na základně je jich velice málo a ze zeleně<br />
jsem narazil pouze na tři malé túje, které byly<br />
s patřičnou láskou opečovávány. I když se<br />
rozhlédnete ze střechy letiště po okolí Kábulu,<br />
nikde neuvidíte větší skupinu stromů,<br />
háj nebo les. Většina stromů padla na topení<br />
v průběhu mnohaletých válek. V době naší<br />
návštěvy navíc probíhalo období vegetačního<br />
klidu, a tak kromě vojenského khaki<br />
nezahlédnete takřka nic zeleného. Absence<br />
zelené vegetace působí velmi depresivně a po<br />
návratu byl pro nás pohled na pučící a kvetoucí<br />
přírodu balzámem na duši.<br />
Celá základna je rozdělena do několika soustředných<br />
perimetrů. Ve vnějším perimetru<br />
se nachází jakási zmenšenina afgánského<br />
bazaru. Hlavní sortiment tvoří rukodělné<br />
výrobky z polodrahokamů a dřeva. Údajně<br />
se zde dají pořídit i drahokamy. Bez zkušeného<br />
oka se však jejich koupě nedoporučuje.<br />
Za necelých tři sta korun se zde dají pořídit<br />
ručně vyrobené šachy z polodrahokamů<br />
včetně hrací desky. Pokud byste si podobné<br />
chtěli pořídit v Čechách, museli byste sáhnout<br />
do kapsy pro několik tisíců. Určení ceny samozřejmě<br />
probíhá smlouváním.<br />
Na základně jsme strávili čtrnáct dní. Čtrnáct<br />
dní, které v běžném životě utečou tak rychle<br />
a nevýrazně, že z nich v člověku nezůstane<br />
nic. To však o těchto čtrnácti dnech rozhodně<br />
platit nebude. Zážitky a zkušenosti se nám<br />
hluboce vryly do paměti a stále se připomínají.<br />
Práci jsme dokončili a na střeše letištní<br />
budovy vyčkávali přílet našeho letadla. Na<br />
obzoru se objevil armádní speciál Airbus. Při<br />
pohledu na jeho stříbrnou siluetu s trikolórou<br />
a se lvíčkem na směrovce se do nás začal<br />
vkrádat neodbytný pocit hrdosti na to, že<br />
jsme občany České republiky.<br />
Zleva: Hlavní kábulská<br />
15
R O Z H O V O R<br />
Neurochirurg se<br />
zrychlením závodních vozů<br />
Rozhovor s Petrem Suchomelem,<br />
přednostou neurochirurgického oddělení<br />
Krajské nemocnice v Liberci,<br />
o adrenalinu, nespokojenosti, úspěchu<br />
a radosti z uzdravování nemocných<br />
Pane docente, jste jako vedoucí lékař Neurochirurgického<br />
oddělení Krajské nemocnice být velmi dobře odborně připraveni, aby po-<br />
že dodavatel nebo jeho reprezentant by měli<br />
v Liberci ve své každodenní lékařské praxi mohli chirurgovi pochopit princip implantátu<br />
s něčím nespokojen?<br />
a jeho užití – jak je tomu zvykem např. divize<br />
Trochu nespokojen jsem stále. Nespokojenost Aesculap společnosti B. <strong>Braun</strong> <strong>Medical</strong> nebo<br />
je vlastně mojí motivací. Stále je co zdokonalovat<br />
a čemu se učit. Velmi bych si napří-<br />
s prodavači.<br />
Synthes. Mnohdy bohužel jednáme pouze<br />
klad přál, aby ti, kteří více pracují, uplatňují<br />
svůj talent a mají lepší výsledky, byli i lépe Společnost B. <strong>Braun</strong> <strong>Medical</strong> je součástí<br />
hodnoceni. Nemyslím pouze finančně, ale českého trhu již více než patnáct let. Máte<br />
především ve formě společenského uznání. pocit, že podstatnější měrou přispívá k růstu<br />
Obávám se ale, že stále více socializovaná kvality zdravotnické péče?<br />
Evropa soutěživosti a denivelizaci společnosti Zcela určitě. Mnohdy se v tisku dočteme, že<br />
příliš nepřeje.<br />
zdravotnictví je pod příliš významným vlivem<br />
zdravotnických firem. Na druhé straně je<br />
Jak jste spokojen s dodavateli zdravotnických ale třeba si uvědomit, že bez nich to dnes už<br />
prostředků na poli spinální problematiky nejde. Jeden kolega to vyjádřil velmi přesně<br />
v regionu České republiky? Je spektrum – oni nám dodávají letadla, ale my s nimi<br />
dostupných spinálních implantátů dostatečné?<br />
nás, jak tyto vlivy využijeme. Domnívám se<br />
létáme a řídíme je. Takže velmi záleží na<br />
V posledních letech jsou v naší zemi dostupné také, že na rozdíl od amerických společností<br />
prakticky všechny typy spinálních implantátů.<br />
Rozdíly spíše vidím v profesionalitě pochopily, že jen vzájemná spokojenost pa-<br />
evropské firmy, včetně B. <strong>Braun</strong>, již dávno<br />
servisu dodavatelů. Mám takovou představu, cienta (to v první řadě), lékaře a dodavatele<br />
Doc. MUDr. Petr Suchomel, Ph.D.<br />
Mezinárodně uznávaný chirurg, přednosta neurochirurgického oddělení Krajské nemocnice<br />
v Liberci, v letech 2003–2004 prezident European Spine Society, od roku 2006 prezidentem<br />
České spondylochirurgické společnosti. Jeho publikace o léčbě horní krční páteře bývají<br />
často citovány. Doc. Suchomel se ve svém volném čase věnuje automobilovým závodům, což<br />
je činnost, která vyžaduje přesnost, koncentraci a intuici. V příštím roce se chystá usednout<br />
za volant speciálně upraveného vozu Lotus, který disponuje zrychlením z 0 na 100 km/h za<br />
3,6 vteřiny.<br />
vede k úspěchu, a to je ta správná cesta.<br />
Společnost B. <strong>Braun</strong> navíc svým portfoliem<br />
pokrývá široké pole medicíny a v naší zemi<br />
má velmi dobré jméno.<br />
Je soubor spinálních implantátů Aesculap<br />
dostatečně kvalitní, aby konkuroval předním<br />
americkým dodavatelům v této oblasti?<br />
Bezpochyby. Dokonce jsem nedávno na<br />
kurzu AO v Davosu potkal americké lékaře,<br />
kteří s údivem poprvé odhalovali možnosti<br />
několik let starého systému SRI pro redukci<br />
spondylolistézy. Metodika operování krční<br />
páteře vyvinutá W. Casparem a realizovaná<br />
společností Aesculap je podle mého soudu<br />
dosud nepřekonaná. Příkladů by bylo možné<br />
uvést více – set pro lumbální mikrodiskektomie<br />
apod. V některých oblastech (náhrady<br />
obratlových těl) je vývoj poněkud pomalejší,<br />
ale ze zkušenosti se značkou Aesculap vím,<br />
že finální produkt bude eliminovat chyby<br />
těch příliš rychlých výrobců a bude dokonalý.<br />
Nabídla Vám společnost B. <strong>Braun</strong> <strong>Medical</strong><br />
nějakou konkrétnější a pro Vás přitažlivou<br />
formu spolupráce, která by Vám přinesla<br />
další podněty ve Vaší profesní činnosti na<br />
poli spinální chirurgie?<br />
Ano. Se společností spolupracuji již více<br />
než patnáct let. Pamatuji dobu, kdy jsme<br />
jen obtížně cestovali do zahraničí, nikdo nás<br />
neznal a neměli jsme přístup ke kvalitním<br />
vědeckým informacím. Společnost B. <strong>Braun</strong><br />
16
R O Z H O V O R<br />
<strong>Medical</strong> byla jedna z prvních na našem trhu<br />
a v té době nám nejen dodala kvalitní nástroje<br />
a implantáty, ale hlavně nám velmi<br />
pomohla při vstupu do vědeckého světa<br />
tehdejší západní Evropy. Naše spolupráce se<br />
pak postupně vyvíjela přes společné klinické<br />
studie až k vývoji nových spinálních implantátů.<br />
V současné době jsme po více než<br />
dvouleté společné práci s PD H. J. Meiselem<br />
(Německo), doktorem Ch. Amesem (USA)<br />
a inženýry firmy dokončili vývoj nové náhrady<br />
krční ploténky Activ C. Již bylo klinicky<br />
implantováno přes čtyři sta implantátů<br />
a výsledky jsou velmi slibné.<br />
Jméno Suchomel je citováno v mnoha vědeckých<br />
publikacích s nejvyšším mezinárodním<br />
kreditem. Zejména špičkové publikace<br />
týkající se řešení problematiky onemocnění<br />
horní krční páteře jsou vysoce ceněny a často<br />
MUDr. Pavel Fiala<br />
produktový specialista<br />
páteřních technologií ČR a SR,<br />
divize Aesculap – ortopedie<br />
citovány. Jsou tyto počiny právě těmi hodnotami,<br />
kterých si ve své profesní kariéře<br />
ceníte nejvíce? Anebo byste spíše zmínil svou<br />
relativně strmou kariéru, která Vás zavedla<br />
do špičkových struktur několika odborných<br />
spinálních společností s mezinárodním renomé?<br />
Ono to spolu souvisí a každý úspěch je samozřejmě<br />
motorem dalšího úsilí. Vážím si<br />
každého i malého úspěchu. Nejvíce uspokojení<br />
mi však přináší léčba nemocných. Je<br />
nesdělitelně krásné, když učiníte nemocného<br />
člověka šťastným. Také bych rád zmínil, že<br />
za každým mým úspěchem stojí tým mých<br />
lékařů a naší nemocnice. Doba „solofighterů“<br />
již pominula v předchozím století.<br />
Nejen v okruhu svých přátel jste znám svým<br />
zápalem pro rychlá kola. Sám vlastníte speciálně<br />
upravené BMW M3 a motocykl Suzuki<br />
s nejsilnějším sériově vyráběným motorovým<br />
agregátem. Je adrenalin při odpočinku to, co<br />
Vás vrací zpátky do hry a co Vám umožňuje<br />
vysoké pracovní nasazení?<br />
Už nemám věk na to, abych příliš riskoval.<br />
I závodění je „engineering“, kde vítězí přesnost,<br />
soustředění a učení. Nejprve to musíte<br />
trochu umět, a až pak improvizovat. Ano,<br />
a adrenalin přichází právě při improvizaci.<br />
Při závodech opravdu nemyslíte na nic jiného<br />
a čistíte si mozek. Jezdím ale jen amatérské,<br />
byť oficiální, závody. Naposledy jsme s přáteli<br />
dojeli třetí při šestihodinovce na okruhu. Pro<br />
příští rok plánujeme speciálně upravený Lotus,<br />
který zrychluje 0-100 km/hod za 3,6 sec.<br />
stejně jako Ferrari Enzo. Myslím, že bychom<br />
mohli být konkurenceschopní.<br />
Vaše životní dráha svědčí o spolehlivém<br />
zázemí rodiny, která Vás jistě s maximální<br />
podporou provází všemi radostmi a strastmi<br />
života špičkového neurochirurga. Jak vnímáte<br />
rodinu, trávíte-li na cestách po světě<br />
mnoho desítek dní v roce?<br />
Zázemí je pro mne zcela zásadní. Bez pomoci<br />
a pochopení mé ženy Jany bych nic z předešlého<br />
nemohl dělat. A mé studující děti<br />
(dvaadvacetiletá dvojčata) mi dělají velkou<br />
radost. S dcerou Petrou často cestuji a se<br />
synem Lukášem zase honíme motorky.<br />
Pane docente, děkuji Vám za rozhovor.<br />
17
R E P O R T Á Ž<br />
MUDr. Jaroslav Šrám demonstruje metodu rope over the bitt při workshopu Targon PH<br />
Liberecké dny úrazové<br />
chirurgie (5. – 6. 6. 2008)<br />
V libereckém centru Babylon se již<br />
tradičně uskutečnily Liberecké dny<br />
úrazové chirurgie, v pořadí už třetí.<br />
Organizátorem je Traumatologicko-<br />
-ortopedické oddělení se spinální<br />
jednotkou Krajské nemocnice<br />
Liberec, a. s., společně s Aesculap<br />
Akademií.<br />
Koncept společného setkání<br />
intenzivistů a traumatologů se<br />
ukazuje jako správný. Důkazem<br />
je pozornost, kterou jednotliví<br />
účastníci věnují přednáškám, a to<br />
i takovým, které se přímo netýkají<br />
jejich každodenní rutiny.<br />
Letos se v Liberci sešla stovka<br />
lékařů a téměř jedenapůlkrát tolik<br />
sester. V lékařské sekci bylo předneseno<br />
osmatřicet sdělení a sestry<br />
měly na programu osmnáct přednášek<br />
a pět zajímavých workshopů,<br />
které hojně navštěvovaly. Mohly<br />
zde nejen získat nové znalosti, ale<br />
také si předat vlastní zkušenosti.<br />
Velkému zájmu se těšily také<br />
workshopy v lékařské sekci na téma<br />
„Targon PH – metoda rope over the<br />
bitt a dlaha Königsee Implantate<br />
– DRP 2,7 mm“. Z toho, že se<br />
jednotlivé bloky přednášek často<br />
protáhly o živou diskuzi, lze mimo<br />
jiné usuzovat, že také teoretická<br />
část kongresu byla přínosem a byla<br />
účastníky vysoce ceněna. Nejživější<br />
diskuze provázely blok na téma<br />
vysokoenergetické úrazy – zlomeniny<br />
a dutinová poranění.<br />
Společenskému večeru, jenž byl<br />
neméně důležitou částí setkání,<br />
udával swingový rytmus Orchestr<br />
Vladimíra Jánského a páry tanečníků<br />
brzy zaplnily celý parket.<br />
Na závěr mi dovolte poděkovat<br />
všem pasivním účastníkům za<br />
jejich pozornost a přednášejícím za<br />
chuť a odvahu se o své zkušenosti<br />
podělit. Největší dík samozřejmě<br />
patří kolektivu Traumacentra<br />
v Liberci pod vedením prim.<br />
MUDr. Richarda Lukáše, Ph.D., za<br />
excelentně odborně připravený<br />
program a spoustu práce navíc při<br />
přípravě vlastních sdělení.<br />
Štafety dnů úrazové chirurgie pod<br />
hlavičkou Aesculap Akademie se<br />
příští rok ujímá opět 1. Ortopedická<br />
klinika s Traumacentrem FN Motol.<br />
Všichni čtenáři <strong>Braun</strong>ovin jsou<br />
srdečně zváni!<br />
MUDr. Jiří Šťovíček, divize Aesculap –ortopedie<br />
EWMA 2008<br />
Většina návštěvníků Portugalska<br />
míří k písečným zátokám,<br />
skalnatému pobřeží a upraveným<br />
golfovým hřištím v Algarve,<br />
my jsme se však vydali do<br />
nejzápadnější části Pyrenejského<br />
poloostrova za novinkami v hojení<br />
ran, do Lisabonu. Hlavní město<br />
Portugalska, které leží na severním<br />
břehu ústí řeky Tejo, sedmnáct<br />
kilometrů od Atlantiku, a už od<br />
slavných dnů zámořských objevů,<br />
kdy město stálo v popředí obchodu,<br />
je i dnes důležitým přístavem.Vydali<br />
jsme se na již v pořadí 18. kongres<br />
EWMA, který se konal 13. – 16.<br />
května.<br />
Pro odborníky je hojení ran spjato<br />
s názvem EWMA (European Wound<br />
Management Association) a s pozičními<br />
dokumenty, které ukazují<br />
cestu a možnosti ve standardech<br />
při ošetřování chronických ran.<br />
Chronické defekty se nevyskytují<br />
pouze v podobě bércových vředů,<br />
dekubitů či diabetických ulcerací,<br />
ale můžeme zaznamenat i rány<br />
spojené s metabolickými příčinami,<br />
způsobené zevními fyzikálními příčinami,<br />
rány infekční, neoplastické,<br />
hematopatogenní či rány smíšené<br />
etiologie, které nám dost často<br />
ukazují, že neexistuje žádný univerzální<br />
obvaz, ale je pouze velké<br />
množství kvalitních moderních<br />
materiálů, které zvyšují komfort<br />
pacienta. Jednotlivé přednášky,<br />
kazuistiky, workshopy či postery<br />
opět ukázaly, že léčbu ran je nutné<br />
vnímat multioborově a z pohledu<br />
mnoha faktorů a pouhá znalost<br />
terapeutických materiálů nestačí.<br />
Právě proto nás na tento kongres<br />
doprovodili špičkoví odborníci<br />
z významných nemocnic České<br />
republiky, s nimiž jsme se mohli<br />
podělit nejen o novinky z řad<br />
terapeutických materiálů, ale především<br />
si v mírně deštivém Lisabonu<br />
prověřit své dosavadní znalosti.<br />
Jak jsme na tom, jsme mohli zjistit<br />
během interaktivního vystoupení<br />
doktora Marca Romanelliho<br />
(prezident EWMA), které ukázalo, že<br />
základem úspěšného hojení ran je<br />
nejen dostatečná erudovanost ošetřujícího<br />
personálu, ale především<br />
kvalitativní a kvantitativní popis<br />
rány. Tento interaktivní workshop<br />
navazoval na poziční dokument<br />
Hard-to-heal wounds, který ukázal,<br />
že při hojení chronických defektů<br />
hrají významnou úlohu i faktory<br />
psychosociální, a právě kvalita života<br />
pacienta by měla mít přednost<br />
před vlastním zhojením defektu.<br />
Některé chronické defekty jsou totiž<br />
prakticky nezhojitelné, ale využitím<br />
moderních terapeutických materiálů<br />
můžeme odbourat sociální izolaci<br />
postižených.<br />
Sekce posterů byla zaměřená na<br />
řešení kazuistik s využitím znalostí<br />
jednotlivých terapeutických skupin<br />
materiálů, kdy mě zaujal poster<br />
auto rů doc. MUDr. L. Veverkové,<br />
Ph.D., MUDr. J. Korbičky,<br />
MUDr. J. Žáka, MUDr. A. Randuly<br />
a MUDr. R. Tejkalové z I. chirurgické<br />
kliniky FN u sv. Anny a Institutu<br />
klinické mikrobiologie MU v Brně,<br />
který jasně a výstižně zdokumentoval<br />
použití oplachových roztoků<br />
na bázi polyhexanidu při eradikaci<br />
biofilmu v případě ran s MRSA na<br />
souboru dvaačtyřiceti pacientů.<br />
Mezi „nováčky“ na kongresu<br />
EWMA patřil poster autorek<br />
M. Kunstové (nemocnice Milosrdných<br />
Bratří v Brně) a PhDr. A. Pokorné<br />
(Katedra ošetřovatelství MU<br />
v Brně), které se zaměřily na Etické<br />
aspekty pacientů s chronickými defekty<br />
z pohledu lékařů a sester, mezi<br />
které patří především: soukromí,<br />
věrohodnost odpovědí na otázky,<br />
důvěrnost získaných odpovědí<br />
klientů, výstižnost a další. Tento<br />
poster vznikl na základě přednášky<br />
prezentované na kongresu ČSLR<br />
konaného v Pardubicích (25.– 26.<br />
ledna 2008), jež ve své sekci zvítězila.<br />
Právě toto vítězství umožnilo<br />
autorkám aktivní účast na EWMA<br />
kongresu v Lisabonu a doufáme,<br />
že bude motivací i pro řadu dalších<br />
sester.<br />
Prezentace portugalské dceřiné společnosti<br />
B. <strong>Braun</strong> na EWMA 2008<br />
Podíváme-li se na vlastní terapeutické<br />
materiály, i na letošním<br />
kongresu převažovala skupina<br />
hydropolymerů a polyuretanových<br />
pěn, které jsou ideálním materiálem<br />
pro středně až silně secernující rány<br />
s prodlouženým intervalem převazu<br />
a které prezentoval především<br />
materiál Askina® Foam CAVITY do<br />
hlubokých defektů a píštělí. Právě<br />
pro rány infikované, včetně ran<br />
s MRSA, se jako ideální ukázala<br />
kombinace oplachového roztoku<br />
Prontosan® (nebo jeho gelu) na bázi<br />
polyhexanidu a betainu v kombinaci<br />
s Askina® Calgitrol Ag, což<br />
je alginátová matrix se stříbrem<br />
a polyuretanovou pěnou pro středně<br />
18
R E P O R T Á Ž<br />
až silně secernující rány s prodlouženou<br />
frekvencí převazů na dva až<br />
sedm dnů.<br />
A jaké další novinky v terapeutických<br />
materiálech nás v hojení ran<br />
čekají, ukáže 19. kongres EWMA,<br />
který se uskuteční ve dnech 20. – 22.<br />
května 2009 v Helsinkách ve<br />
Finsku. Tentokrát bude hlavním<br />
tématem v hojení chronických ran<br />
edukace, e-learning a prevence.<br />
Mgr. Romana Mrázová, Ph.D., divize OPM<br />
9. European Congress<br />
of Trauma and<br />
Emergency Surgery<br />
– ETS / EATES 2008<br />
Deváté setkání úrazových chirurgů<br />
a intenzivistů z celé Evropy se<br />
uskutečnilo 25. – 28. května za<br />
krásného teplého počasí v maďarské<br />
metropoli na Dunaji.<br />
Kongres s poměrně mladou historií<br />
si v Evropě své příznivce našel<br />
a nové neustále získává. Letos se<br />
ho zúčastnilo více než šestnáct<br />
set evropských traumatologů<br />
a lékařů urgentní medicíny, což<br />
je v devítileté historii kongresu<br />
nejvyšší počet. Tato skutečnost<br />
příliš nekoresponduje se zájmem<br />
firem zabývajících se výrobou<br />
zdravotnických prostředků. Ten byl<br />
na kongres evropských rozměrů poněkud<br />
nevýrazný. Stánek koncernu<br />
B. <strong>Braun</strong> zde však nechyběl.<br />
Kongres má celoevropský význam<br />
zejména vzhledem k charakteru<br />
odborných sdělení. Přednášky<br />
chirurgů z rozvinutých evropských<br />
zemí jsou ukázkami špičkové<br />
medicíny, která pracuje s maximální<br />
možnou mírou technologické<br />
inovace. Chirurgové ze států s méně<br />
vyspělým zdravotnictvím dokáží<br />
kongres obohatit o originální,<br />
někdy jednoduché, a přitom účinné<br />
metody, které taktéž mohou vést<br />
k uspokojivým výsledkům.<br />
Společně pak mohou nalézt správnou<br />
cestu, jak nejúčinněji úrazy<br />
diagnostikovat, léčit, a také jak jim<br />
pokud možno předcházet.<br />
Česko zanechalo na kongresu<br />
v Budapešti výraznou stopu, a to<br />
nejen ve formě pasivní účasti asi<br />
čtyřicítky chirurgů, ale zejména<br />
aktivní účastí například hradeckých,<br />
libereckých a ústeckých traumatologů.<br />
Na závěr je mojí povinností zmínit<br />
se o hostitelském městě. Dunaj,<br />
Budapešť, její obyvatelé a maďarská<br />
gastronomie tvoří jedinečnou kombinaci,<br />
na kterou budou účastníci<br />
kongresu těžko zapomínat. Ulice<br />
Váci, hrad Buda, Alžbětiny lázně,<br />
Rybářská bašta nebo Řetězový most<br />
jsou skutečně charizmatická místa.<br />
Když přidáte ještě výborné víno,<br />
guláš, perkelt nebo pravé langoše,<br />
zaručeně se vám nebude chtít<br />
domů.<br />
Tak někdy v Budapešti na<br />
shledanou, nebo třeba příští rok<br />
na kongresu Eurotrauma 2009<br />
v turecké Antalyi.<br />
MUDr. Jiří Šťovíček, divize Aesculap –ortopedie<br />
Central European<br />
B. <strong>Braun</strong> Golf Cup 2008<br />
23. května 2008 se na hřišti Golf<br />
Clubu Austerlitz ve Slavkově<br />
u Brna uskutečnil již 6. ročník<br />
Slavnostní předání šeku (zleva): Mag. Manfred Mahrle (B. <strong>Braun</strong> Austria), MUDr. Jan<br />
Melichar (Ústav pro péči o matku a dítě), MUDr. Lubomír Klepáč, <strong>MB</strong>A (B. <strong>Braun</strong> <strong>Medical</strong>)<br />
golfového turnaje Central<br />
European B. <strong>Braun</strong> Golf Cup 2008.<br />
Turnaje se zúčastnilo více jak<br />
devadesát hráčů, kteří se utkali ve<br />
třech výkonnostních kategoriích.<br />
V rámci celé soutěže byla uspořádána<br />
benefiční sbírka, jejíž výtěžek<br />
byl předán zástupcům Jednotky<br />
intenzivní péče pro novorozence<br />
Ústavu pro péči o matku a dítě<br />
v Praze-Podolí.<br />
MUDr. Lubomír Klepáč, <strong>MB</strong>A, jednatel<br />
společností skupiny B. <strong>Braun</strong><br />
a mezi jamkami zdatný reprezentant<br />
naší společnosti, se o turnaji<br />
vyjádřil: „Benefiční golfový turnaj<br />
patří mezi tradiční události v rámci<br />
našich podpůrných, vzdělávacích<br />
a kulturních programů. Všichni<br />
hráči se turnaje opakovaně rádi<br />
účastní nejen kvůli možnosti<br />
vylepšit svůj handicap, ale hlavně<br />
kvůli podpoře těch nejmenších.“<br />
V rámci koncernového programu<br />
B. <strong>Braun</strong> for Children společnost<br />
podporuje děti v těžkých životních<br />
situacích po celém světě. Odpovědnost<br />
za budoucí generace je jednou<br />
z hlavních filozofií koncernu<br />
B. <strong>Braun</strong>, a tak věříme, že jsme<br />
k tomuto úsilí opět malinko<br />
přispěli.<br />
Tímto děkujeme všem, kteří se<br />
turnaje zúčastnili, nejen za podíl<br />
na skvělé atmosféře, ale i za jejich<br />
příspěvek na malé pacienty.<br />
Vítězům gratulujeme a příští rok se<br />
opět těšíme na shledanou.<br />
Výsledková listina turnaje<br />
třída A, hcp 0–17,9: 1. Jiří<br />
Symerský, 2. Michal Zábrodský,<br />
3. Jan Betka; třída B, hcp 18–35,9:<br />
1. Tomáš Machač, 2. Petr Salus,<br />
3. Tomáš Ostřížek; třída C, hcp<br />
36–4: 1. Oldřich Robek, 2. Jaroslav<br />
Hlubocký, 3. Martin Pavlík.<br />
redakce <strong>Braun</strong>ovin<br />
200. výročí<br />
narození Julia Wilhelma <strong>Braun</strong>a<br />
Druhého května jsme si připomněli dvousté výročí narození Julia<br />
Wilhelma <strong>Braun</strong>a, který zakoupením lékárny Rosenapotheke<br />
v Melsungenu zahájil historii německého koncernu. J. W. <strong>Braun</strong> se<br />
narodil v roce 1808 jako nejmladší syn Ludwiga Theodora <strong>Braun</strong>a,<br />
výrobce kočárů z Kasselu. Vyučil se lékárníkem a v roce 1839<br />
koupil „Růžovou lékárnu“ (Rosenapotheke) v Melsungenu. Vyráběl<br />
celé soudobé spektrum oblíbených léčivých přípravků a zásoboval<br />
trh léčivými bylinami. Julius Wilhelm <strong>Braun</strong> zemřel 12. prosince<br />
1850. Jeho nejstarší syn Bernhard převzal lékárnu v roce 1864.<br />
Růžová lékárna v německém Melsungenu<br />
19
A E S C U L A P A K A D E M I E<br />
Školicí lékař MUDr. Bejšovec po provedení praktické ukázky<br />
Kurzy regionální anestezie horní a dolní<br />
končetiny v Ústí nad Labem<br />
Již od podzimu roku 2002 probíhají s velkým<br />
úspěchem periodické kurzy regionální anestezie<br />
horní a dolní končetiny ve spolupráci<br />
s Anesteziologicko-resuscitačním oddělením<br />
Krajské zdravotní, a. s. – Masarykovy nemocnice,<br />
o. z., s finanční spoluúčastí firmy<br />
Abbott Laboratories a společností B. <strong>Braun</strong><br />
<strong>Medical</strong>.<br />
Mgr. Pavlína Pucholtová<br />
divize Hospital Care<br />
Třídenní kurz se v letošním roce uskutečnil ve<br />
dnech 9. – 11. dubna a 28. – 30. května.<br />
Pod vedením předsedy kurzu prim. MUDr. Daniela<br />
Nalose jsou hlavními protagonisty,<br />
lektory kurzu, lékaři oddělení ARO pořádající<br />
nemocnice – MUDr. David Bejšovec<br />
a MUDr. Luboš Beňo. Účastníkům kurzu<br />
jezdí od samého počátku do Ústí nad Labem<br />
přednášet rovněž renomovaný anesteziolog<br />
MUDr. Dušan Mach z Nového Města na Moravě<br />
a MUDr. Pavel Kopelent z Kolína.<br />
Dopoledne prvního dne bylo věnováno teorii,<br />
kdy přednášející čerpali z velmi rozsáhlého<br />
souboru literatury a vlastních CT či NMR<br />
snímků. Odpolední bloky přednášek zaměřené<br />
převážně na horní končetinu bylo možné průběžně<br />
demonstrovat na figurantkách, kterým<br />
také patří náš dík.<br />
Druhý den byla dopolední část věnována<br />
praktickým ukázkám na operačních sálech,<br />
kdy lektoři předváděli účastníkům kurzu<br />
rozmanité techniky regionální anestezie. Po<br />
obědě následovaly bloky přednášek s tematikou<br />
dolní končetiny. Ani zde nechyběla<br />
demonstrace na figurantkách.<br />
Pro stále narůstající zájem spojilo oba dva<br />
dny téma „Ultrazvuk v regionální anestezii<br />
a jeho přínos ve vyhledávání periferních<br />
nervů“. Všichni účastníci kurzu tak měli<br />
možnost vyzkoušet si na figurantce vyhledání<br />
nervů pod ultrazvukem. Tato technika je<br />
v současnosti ve světě hojně využívaná.<br />
Poslední den probíhal znovu na operačních<br />
sálech. Po skončení přínosného a velmi<br />
prakticky zaměřeného kurzu každý účastník<br />
obdržel certifikát, který je dokladem o jeho<br />
absolvování. Celé tři dny školení byly hodnoceny<br />
velmi kladně a na základě reakcí ze<br />
strany účastníků mohu už jen konstatovat, že<br />
jarní kurzy regionální anestezie se vydařily.<br />
Již nyní je v pořadníku mnoho přihlášených<br />
anesteziologů na kurzy následující.<br />
Závěrem bych ráda poděkovala všem osobám<br />
zainteresovaným na chodu kurzu a věřím, že<br />
je naše firma v očích odborné veřejnosti stále<br />
více chápána nejen jako dodavatel kvalitních<br />
výrobků, ale především jako partner ve světě<br />
vzdělávání.<br />
20
A E S C U L A P A K A D E M I E<br />
Hygiena ve zdravotnických zařízeních<br />
a prevence nozokomiálních nákaz<br />
Kongres s mezinárodní účastí pod hlavičkou Aesculap Akademie<br />
MUDr. Miroslav Mráz<br />
obchodní a marketingový<br />
manažer divize OPM<br />
Pro VII. kongres „Hygiena ve zdravotnických<br />
zařízeních a prevence nozokomiálních nákaz“<br />
zvolili pořadatelé méně obvyklé prostředí<br />
– ne hotelové, ale lázeňské. Tentokrát se<br />
akce odehrávala v Lázních Jeseník, v krásně<br />
zrekonstruovaných prostorách tradičních<br />
Priessnitzových lázní. Dr. Priessnitz jako velký<br />
příznivce, propagátor i praktický poskytovatel<br />
vodoléčby se postaral i o důstojný doprovod<br />
sympozia – po celou dobu akce pršelo<br />
a všichni účastníci mohli pocítit blahodárné<br />
účinky klimatu Jeseníků osobně.<br />
Celkem sto čtyřicet přítomných zdravotnických<br />
profesionálů z Čech i Slovenska se sešlo,<br />
aby mohlo diskutovat o otázkách infekčních<br />
specifik v nemocnicích i dalším zdravotnickém<br />
prostředí, předvést postery a přednést<br />
pětadvacet přednášek. K vzájemné výměně<br />
zkušeností přispěla také řada přednášejících<br />
ze Slovenska.<br />
Ing. Iva Škodová<br />
divize OPM<br />
Těžiště se za léta konání kongresu přesunulo<br />
od konkrétních kazuistik spíše do oblasti<br />
koncepcí, globálního pohledu a zajištění<br />
hygienických standardů. V jednotné Evropě<br />
i globalizujícím se světě je standardizace<br />
kroků ve zdravotní péči čím dál důležitější<br />
součástí. V péči o zdraví společnosti často<br />
pomáhají systémová řešení. V tomto směru<br />
je společnost B. <strong>Braun</strong> <strong>Medical</strong> předním partnerem<br />
– a to nejen jako výrobce špičkových<br />
produktů. Významně se také podílíme na<br />
tvorbě mechanismů, nabízíme řešení, technologie<br />
a ucelené koncepce:<br />
opatření v prevenci a léčbě MRSA,<br />
systém bezpečnosti a ochrany pro<br />
zdravotnické pracovníky,<br />
koncepty dezinfekčního a hygienického<br />
režimu,<br />
systém evidence nástrojů.<br />
Tradičními ukázkami odborné spolupráce se<br />
staly edukační aktivity se zpětnou vazbou od<br />
špičkových profesionálů v oblasti hygieny<br />
a řízení ve zdravotnictví. Ti přispívají svou<br />
účastí i přednáškami a VII. kongres Hygiena<br />
ve zdravotnických zařízeních a prevence nosokomiálních<br />
nákaz je jednou z takovýchto<br />
akcí.<br />
Z kalendáře Aesculap Akademie<br />
Datum<br />
Dátum<br />
Název akce<br />
Názov akcie<br />
Další akce<br />
Místo konání<br />
Miesto konania<br />
Spolupořadatel<br />
Spoluporiadateľ<br />
10. 9. Minikurz pro nefrologické sestry v rámci 37. mezinár. konference EDTNA/ERCA Kongresové centrum, Praha EDTNA/ERCA<br />
10. 9. Regionální sympozium: Periferní žilní kanylace FN Plzeň FN Plzeň<br />
16. 9. Péče o rány Nemocnice Kladno Nemocnice Kladno<br />
18. 9. Bezpečné podání i.v. léčiva Nemocnice Kladno Nemocnice Kladno<br />
23. 9. Bezpečné podání i.v. léčiva Masarykova nem. Ústí n/L Masarykova nem. Ústí n/L<br />
23. 9. Periferní žilní kanylace Orlickoústecká nemocnice Orlickoústecká nemocnice<br />
30. 9. Správné postupy pro zavádění a ošetřování periferních žilních kanyl NsP Havířov NsP Havířov<br />
Datum / Dátum Název akce / Názov akcie Místo konání / Miesto konania Pořadatel / Organizátor<br />
6. - 10. 9. 37. mezinárodní konference EDTNA/ERCA Kongresové centrum, Praha EDTNA/ERCA<br />
25. - 26. 9. Kolorektální karcinom - problém nás všech II. Centrum Babylon, Liberec Česká onkologická společnost ČLS JEP<br />
Aesculap Akademie, B. <strong>Braun</strong> <strong>Medical</strong> s.r.o., V Parku 2335/20, CZ-148 00 Praha 4<br />
Tel. +420-271 091 666, Fax +420-271 091 652, e-mail: aesculap-akademie.cz@bbraun.com, www.aesculap-akademie.cz<br />
21
C E S T Y<br />
Canberra se topí v zeleni – město z Mt. Ainslie v Canberra Nature Reserve<br />
Canberra a Echuca<br />
Canberra, Australian Capital Territory<br />
Den 231, středa 7. 4. 1999<br />
V osm ráno odjíždím z Central Station autobusem do Canberry.<br />
Je hezky a i jízda je příjemná. Na předměstích Sydney<br />
projíždíme, jako ve všech městech, lesem prodejen automobilů.<br />
Podle jejich počtu tady musí každý mít snad dvě auta.<br />
Jízda do Canberry trvá asi pět hodin, část po dálnici, část<br />
po běžné silnici. Krajina svými kopečky a obdělanými poli<br />
zase začíná připomínat jižní Moravu.<br />
V Canbeře se ubytovávám v hostelu kousek od Jolimont<br />
Transit Centre, kam jsem přijel. Velká noclehárna, o patro<br />
níž kuchyně a společenská místnost, chodby vypadají<br />
a voní jako v lepším hotelu. Na pokoji se už povalují dva<br />
Japonci, podle vlastních slov šíleně se nudící (tak proč sem<br />
jezdí?). Zanechávám je vlastnímu osudu a jdu se projít.<br />
Centrum Canberry jsou široké ulice se stromy a trávníky, po<br />
pěší zóně se dostávám k obchodnímu domu. Je chladno, ale<br />
jinak hezky. Některé semafory opět nemají červeného a zeleného<br />
panáčka, nýbrž americké „Walk“ a „Don’t Walk“.<br />
Město je rozděleno na dvě části jezerem Burley Griffin.<br />
Pán, po kterém je pojmenováno, vyhrál začátkem 20. století<br />
soutěž na návrh územního plánu nového města a celých<br />
sedm let, do roku 1920, bojoval s australskou byrokracií<br />
o to, aby mohl svůj vítězný návrh uskutečnit. Nepovedlo<br />
se mu to, tak se na to vykašlal a nechal Canberru v rukou<br />
byrokratů.<br />
Dnes je z jeho plánu použit jen půdorys základních ulic<br />
a v upravené podobě i jezero. O tom všem je možné se<br />
dozvědět v centru National Capital Exhibition, které vy-<br />
22
C E S T Y<br />
práví historii Canberry od doby před příchodem Evropanů<br />
až po současnost. Dobré místo pro seznámení se s městem,<br />
zorientováním se a zjištěním, co je tu k vidění.<br />
National Capital Exhibition stojí v jednom z parků na břehu<br />
jezera. V dálce tryská do výše více než sto metrů Captain<br />
Cook Memorial Water Jet a na druhém břehu jsou vidět<br />
vládní budovy. V parku vládne klid – auta ho objíždějí<br />
velkým obloukem – jen velcí žlutobílí papoušci se snaží<br />
překřičet jeden druhého. Canbeřani si užívají pěkného počasí<br />
a prohánějí se parkem na zvláštních šlapacích kolech,<br />
která vypadají jako dva bicykly svařené k sobě.<br />
Dostávám se k Anzac Parade vedoucí od jezera k War Memorial<br />
(Válečný památník) na úpatí hory Ainslie. Anzac<br />
Parade je součástí jakési „osy Canberry“, která se táhne od<br />
Nového parlamentu přes Starý parlament, jezero, Anzac<br />
Parade, War Memorial a končí na vrcholu Ainslie, odkud<br />
má být na Canberru pěkný výhled.<br />
Anzac Parade je lemována pomníky připomínajícími válečné<br />
konflikty, ve kterých bojovali a padli Australané<br />
a Novozélanďané. To stejné, jen v bledě modrém, je vystaveno<br />
ve War Memorial. Nejvíce místa je věnováno<br />
1. světové válce, obzvlášť Gallipoli, a výstava se táhne<br />
minulostí přes 2. světovou válku, Koreu, Vietnam až po<br />
konflikt v Perském zálivu začátkem 90. let 20. století. Pěkně<br />
uděláno, a jen žasnu nad tím, čeho všeho se tyhle dvě země,<br />
tak daleko od všech konfliktů, nezúčastnily!<br />
Je pět odpoledne a památník zavírá. Musím se sbalit, i když<br />
bych tu ještě zůstal, protože je to dost zajímavé. Kousek za<br />
památníkem začíná stezka na vrchol Ainslie, tak se na něj<br />
vydávám v domnění, že ještě stihnu dobré světlo na fotky<br />
Canberry. Ainslie je součástí Canberra Nature Reserve,<br />
jednoho z národních parků a rezervací v těsné blízkosti<br />
města. Příroda je tu relativně netknutá a žije svým vlastním<br />
životem. Canbeřani se mají, že si můžou vybrat z několika<br />
parků přímo ve městě a rezervací hned za hranicí města.<br />
Když se dostávám dostatečně vysoko (stejně ale jen do<br />
půli cesty k vrcholu), abych viděl město, musím zklamaně<br />
přiznat, že na focení už je pozdě. Slunce skoro zapadlo<br />
a v Canbeře převládají stíny. Nemá cenu pokračovat nahoru,<br />
podívám se sem zítra ráno.<br />
Canberra je zelená. Všude. Od War Memorial až po pěší zónu<br />
není místa, kde bych nebyl obklopen stromy a trávníky. Do<br />
hostelu se vracím obytnou čtvrtí kolem malých, ale roztomilých<br />
baráčků, které kolem sebe mají, podle australského<br />
zvyku, jen symbolické nízké plůtky, většinou z keřů nebo<br />
rostlin. Asi si navzájem hodně věří a nemají potřebu se<br />
chránit jeden před druhým vysokými zdmi nebo ploty.<br />
Jsem jen v tričku, ale večer je chladno. I v Canbeře už je<br />
cítit a vidět přicházející podzim.<br />
Den 232, čtvrtek 8. 4. 1999<br />
Už včera jsem zjišťoval, jak se co nejlíp dostat do Echuky,<br />
mé příští zastávky. Greyhound tam nejezdí, protože je to<br />
pěkných pár kilometrů z dálnice Canberra-Melbourne.<br />
Nakonec to vymýšlím tak, že večer odjedu Greyhoundem<br />
do městečka Albury na řece Murray, kde bych měl být ve<br />
dvě ráno. Ten čas vypadá strašně, ale ve skutečnosti se mi<br />
skvěle hodí, protože v půl páté z Albury odjíždí bus V/Line<br />
do Echuky, kde bych měl být ráno v půl osmé. Nakonec<br />
se tam tedy dostanu skoro přímo a nebudu muset na cestě<br />
hledat nocleh. Rezervuju si Greyhound a rovnou kupuju<br />
i lístek na V/Line.<br />
Včera jsem nedokončil výstup na Aislie a dnes je to tedy<br />
první věc, kterou chci podniknout. Vlastně teprve až potom,<br />
Burley Griffin a jeho<br />
vítězný územní plán<br />
nového města ze<br />
začátku 20. století,<br />
který se však realizace<br />
nedočkal<br />
Dnes je z jeho plánu<br />
použit jen půdorys<br />
základních ulic<br />
a v upravené podobě<br />
i jezero s vodotryskem<br />
Captain Cook Memorial.<br />
Uprostřed model<br />
skutečnosti umístěný<br />
v National Capital<br />
Exhibition<br />
23
Starý parlament je<br />
dnes muzeem a také<br />
místem, před nímž<br />
Austrálci malováním<br />
svých tradičních<br />
obrazů protestují proti<br />
nerovnoprávnému<br />
zacházení<br />
The Aboriginal Embassy<br />
co seženu průvodce Lonely Planet (LP) „Tahiti & French<br />
Polynesia“. Můj odlet z Austrálie se blíží, a jelikož mám<br />
v Polynésii zastávku, chtěl bych se o ní něco dozvědět,<br />
ještě než tam přistanu.<br />
Knihkupectví jsou plná LP knih (konec konců LP je tu<br />
domácí nakladatelství), ale zrovna tu, co potřebuju, nikde<br />
nemají. Přece není možné, aby v hlavním městě Austrálie,<br />
které se pyšní tím, že je nejlepším informačním centrem<br />
o zahraničí, neměli knihu o Tahiti. Zkouším ještě knihkupectví<br />
v obchodním domě (hlouposti tady dost chybí),<br />
ale nakonec se můžu těšit z dvojího vítězství – našel jsem<br />
knihkupectví a koupil i knihu o Polynésii.<br />
Z obchoďáku se rovnou vydávám k War Memorial stejně<br />
tichou rezidenční čtvrtí jako včera. Některé domečky jsou<br />
kamenné a vypadají trochu jako z minulého století. Jiné<br />
jsou veskrze moderní. Nikde nikdo, dokonce i na tenisových<br />
kurtech, kde bylo včera živo, není ani človíčka.<br />
Od památníku začínám stoupat nahoru. Stezka je pohodlná,<br />
ale po chvíli začíná být strmější a strmější, až je<br />
nejstrmější... no, tak hrozné to zase není. Jde se příjemně,<br />
stromy voní, papoušci křičí, a jelikož Australani jsou na<br />
krok líní, jsem na stezce skoro sám.<br />
Po pětačtyřiceti minutách rychlé chůze jsem nahoře.<br />
U parkoviště. Ha ha, ona sem totiž vede silnice. Proto<br />
skoro nikdo stezku nepoužívá! Jak jsem naivní! Výhled<br />
stojí za tu námahu. V ose vidím War Memorial, Anzac<br />
Parade a na druhé straně jezera Starý a za ním i Nový<br />
parlament. Ještě dál za nimi se u obzoru vlní pahorkatiny<br />
národního parku Namadgi. Na západní straně města je<br />
další oblíbená vyhlídka – Black Mountain (Černá hora).<br />
Je možná navštěvovanější než Ainslie, protože na ní stojí<br />
skoro dvě stě metrů vysoká telekomunikační věž s vyhlídkovou<br />
plošinou. Ainslie je ale v ose Canberry a nabízí<br />
neopakovatelný pohled.<br />
Na parkovišti stojí auto s občerstvením, ale já jsem si přinesl<br />
svoje. Tak se občerstvuju, chvíli přitom koukám na<br />
Canberru a pak si čtu o Polynésii.<br />
Půlhodinka uběhla jako voda a musím se zase vydat dolů.<br />
Teď už je stezka živější. Nahoru se drápe několik lidí a asi<br />
v polovině skoro zakopávám o hopkajícího klokana. Nevím,<br />
kdo se víc lekl – jestli on nebo já. Na stromech se zase<br />
předvádějí barevní papoušci. Asi je tu nikdo neřídí.<br />
Podzim vidím na každém kroku na barvách stromů. Canberra<br />
je opravdu neobvykle zelené město a teď i barevnější,<br />
protože příroda oblékla stromy do všech možných odstínů<br />
hnědé, červené, žluté a zelené. Od vrcholku Ainslie až po<br />
park na břehu jezera se brouzdám v záplavě stromů a keřů.<br />
Nádhera! Tohle tady lidem upřímně závidím. Stromy na<br />
každé ulici a teď na podzim se k celoročnímu zpívání papoušků<br />
přidává i barevné divadlo.<br />
24
C E S T Y<br />
Uprostřed zeleně na břehu jezera stojí Blundell’s Farmhouse,<br />
jednoduchá, ale působivá kamenná stavba, památka na<br />
farmářskou historii této oblasti z 60. let 19. století. Usazuju<br />
se za ní na lavičce a za zvuků melodií hraných třiapadesáti<br />
zvony z nedaleké věže Carillon postavené na malém<br />
ostrůvku si dávám oběd.<br />
Za mostem, na druhé straně jezera, se rozkládá úřednická<br />
Canberra. Kromě obou parlamentů je tu sídlo premiéra,<br />
nejvyšší soud, většina velvyslanectví (včetně českého)<br />
a spousta dalších budov sloužících byrokracii.<br />
Přímo na březích je nová National Gallery of Australia.<br />
Dovnitř se mi nechce, ale i v parku před galerií je možné<br />
vidět několik dost odvážných uměleckých kousků. Za galerií<br />
stojí nový kvádrovitý Nejvyšší soud a před ním na dvou<br />
dlouhých chodnících stožáry s vlajkami všech asi šedesáti<br />
zemí, jež mají v Canbeře zastoupení. Úřednická čtvrť to sice<br />
je, ale opět samý trávník a strom. Skoro se bojím, abych<br />
neumřel na otravu z přílišné zeleně.<br />
Než byl roku 1988 dostavěn řádný parlament, sídlili zákonodárci<br />
v provizorní budově tehdejšího Starého parlamentu,<br />
zbudované pro tento účel roku 1927. I on ale<br />
vypadá jako malé umělecké dílo. Tehdy ve 20. letech se<br />
asi všechno dělalo pořádněji.<br />
Před parlamentem je na dlážděném chodníku obrovská<br />
domorodá kresba. V trávníku před ní, směrem k jezeru, je<br />
zabodnuto několik tyčí, na zemi doutná oheň a vedle vlaje<br />
mírně upravená vlajka Austrálců. Všechno se vztahuje<br />
k malému stavení postavenému na trávníku s nápisem „The<br />
Aboriginal Embassy“ (Velvyslanectví Austrálců). Před tímto<br />
dřevěným velvyslanectvím vlaje další vlajka Austrálců<br />
a jsou zde roztaženy transparenty „Genocide Aboriginals“<br />
apod. Působí to provokativně, ale nikomu to nevadí. Tohle<br />
bych si třeba v Singapuru nedovedl vůbec představit.<br />
V parlamentní budově jsou přístupné jak bývalé jednací<br />
sály Senátu a Sněmovny, tak pracoviště předsedy vlády.<br />
Ono je to spíš apartmá se dvěma koupelnami, kuchyní<br />
a řadou místností na schůzování a odpočinek. Oba jednací<br />
sály jsou vybaveny po britském vzoru a působí rozhodně<br />
daleko starší než samotná novodobá historie Austrálie.<br />
Za Starým parlamentem – na pohled kousek, ale ve skutečnosti<br />
ještě asi půl kilometru daleko - stojí Nový parlament,<br />
postavený před pouhými jedenácti lety (1988). Od starého,<br />
provizorního parlamentu se liší jako ferrari od drožky. Je<br />
moderní, rozlehlý, na vrcholu se čtyřmi obrovskými sbíhajícími<br />
se stožáry, které společně drží australskou vlajku.<br />
Celý vypadá jako kopec, a to především proto, že ze čtyř<br />
stran vede až na vrchol, pod vlajku, trávník, po kterém<br />
se dá běžně procházet. Kopec je to dutý, nebo spíš uměle<br />
postavený, v jehož útrobách najdete hlavní sněmovní síň,<br />
galerii a služební místnosti. Sněmovna a Senát jsou ve<br />
zvláštních křídlech propojených s kopcem tunelem.<br />
Parlament je otevřen veřejnosti každý den a plocha, která je<br />
přístupná, mě jednoduše ohromuje. Australani jsou hodně<br />
otevřený národ a je to vidět i tady. V době zasedání se<br />
údajně dá sedět na galeriích. Jestli zasedání běží také v televizi,<br />
to se mi zjistit nepodařilo, ale vůbec bych se tomu<br />
nedivil. Austrálie je sice malý národ, ale ne ušlápnutý<br />
jako my Češi.<br />
Parlament je docela daleko od centra a cesta zpět pěšky<br />
trvá víc než půl hodiny. Během chůze však nemusím skoro<br />
vystrčit nohu z parku a na cestu mi zpívají papoušci. Míjím<br />
stylové čínské velvyslanectví, přecházím most přes jezero<br />
a jsem v centru. Z hostelu si vyzvedávám batoh a jdu si<br />
sednout na nádraží. Bus mi odjíždí v devět hodin.<br />
Den 233, pátek 9. 4. 1999<br />
Těsně po druhé ranní přijíždíme do Albury. V autobuse je<br />
sice několik dalších baťůžkářů, ale v Albury vystupuji sám,<br />
ostatní jedou až do Melbourne. Venku je jako po vymření<br />
a pěkná zima. Bus zastavil před vlakovým nádražím, jehož<br />
čekárna je díkybohu otevřená. Jinak bych asi zmrznul.<br />
Autobus do Echuky má taky jet odsud, tak mi stačí udržet<br />
se vzhůru do půl páté.<br />
Při vědomí se držím psaním deníku. Ani v čekárně není<br />
zrovna vedro, což mi taky pomáhá v boji proti spánku.<br />
Prostředí je ale příjemné. Čekárna byla před dvěma lety<br />
zrekonstruována a teď je jako nová, s podlahou potaženou<br />
koberci!<br />
V půl páté šťastně odjíždím do Echuky, ale co se týče tepla,<br />
není to v buse o moc lepší, protože klimatizace je puštěná<br />
na plné pecky, což znamená, že mrznu víc než venku.<br />
Postupně se rozednívá a my projíždíme jednu vesničku za<br />
druhou. Všechny jsou malebně čisté a mrňavé.<br />
Echuca, Victoria<br />
Asi v půl osmé přijíždíme do Echuky. Nezastavujeme<br />
v centru, nýbrž u nějaké benzínky. Autobus tu nekončí,<br />
ale pokračuje do Adelaide. Vystupuju, a jakmile je bus<br />
pryč, ocitám se sám uprostřed neznáma. Mám být v Echuce,<br />
což asi jsem, ale nejspíš někde na periferii. Jen pumpař mi<br />
mávnutím ruky ukazuje směr do centra.<br />
Cesta je to dlouhá, obzvlášť s dvacetikilovým batohem<br />
na zádech, ale stále přibývající domky mi vlévají do žil<br />
energii v naději na brzké zbavení se té tíhy. Echuca je<br />
samý viktoriánský baráček, což je snadno rozpoznatelné<br />
podle zastřešených verand se zdobenými sloupky. Ulice<br />
jsou široké jako dálnice. U nás by to bylo plýtvání místem,<br />
tady ho ale mají dost.<br />
Co mě do Echuky vlastně přivedlo? Jako každé městečko<br />
na řece Murray i Echuca zažila „zlatá léta paroblavby“.<br />
Podobně jako na Mississippi i tady v minulém století<br />
brázdily vody kolesové parníky. Dnešní kouzlo Echuky<br />
Některé semafory<br />
nemají červeného<br />
a zeleného panáčka<br />
Dlouhodobý<br />
spolupracovník redakce<br />
David Kučera se v červenci<br />
1999 vrátil z cesty kolem<br />
světa. Nyní vám na<br />
pokračování nabízí deník<br />
z této výpravy.<br />
Kompletní texty najdete<br />
na internetových<br />
stránkach http://eCesty.cz<br />
25
Nový parlament je<br />
veřejnosti přístupný<br />
– včetně zatravněné<br />
střechy, kde můžou<br />
Australané své poslance<br />
„zadupat“ do země<br />
spočívá nejen v možnosti svést se v autentickém parníku,<br />
ale především navštívit původní říční přístav. V Austrálii<br />
je to zase něco úplně jiného a jsem zvědav, jak vypadá<br />
největší australská řeka.<br />
Před hostelem musím chvíli čekat, než se objeví majitel.<br />
Vylézá asi po čtvrt hodině, prý jde k veterináři se svým<br />
německým ovčákem. Asi je to ten, na kterého upozorňuje<br />
cedule „Pozor, tady bydlí jeden rozmazlený pes“, zapíchnutá<br />
v květináči. Mám prý zatím jít zadem dovnitř a udělat si<br />
pohodlí. Pouští mě paní, ze které se taky klube turistka.<br />
Vyndávám si věci v pokoji, zatímco ona, poté co jsem jí řekl,<br />
odkud jsem, pěje samou chválu na Prahu. Sakra, buď jsou<br />
všichni takoví slušňáci, nebo se jim Praha opravdu líbí.<br />
Tohle ubytování vypadá, jako bych byl u někoho doma.<br />
Vlastně je to byt s několika obytnými místnostmi, příslušenstvím<br />
zvlášť pro muže a ženy, velkou kuchyní, jídelnou<br />
a obývákem s čalouněným nábytkem, televizí a videem. Za<br />
domem je zahrada se stolky a židlemi. Jako v pohádce.<br />
V supermarketu si kupuju snídani a v informační kanceláři<br />
jízdenku na zítřek do Melbourne. Zítra se chci dostat<br />
až do Ballaratu. Jet přes Melbourne je sice zajížďka, ale<br />
o víkendu se do Ballaratu nedá jinak dostat. Jízdenku mi<br />
prodává docela pěkná holka, podle přízvuku Australanka<br />
jako poleno. To její australské „ekej“ místo „oukej“ mi pak<br />
zní v uších ještě celý den.<br />
Svítí sluníčko, tak si v parku u řeky dělám snídaňový piknik.<br />
Občas kolem projede parník a pěkně nahlas zahouká.<br />
Murray je sice největší australská řeka, ale v Echuce, kde už<br />
má být v plné síle, není ani zdaleka tak široká jako Labe ve<br />
středních Čechách. Austrálie je ale suchý kontinent, takže<br />
každá voda je cenná.<br />
Stezka podél řeky je příjemná a přivádí mě až přímo před<br />
přístav, postavený v ohybu řeky. Je mi dost povědomý,<br />
a není divu – kdysi jsem ho už viděl. Točil se tady totiž<br />
několikadílný australský film „All the Rivers Run“, u nás<br />
uváděný tuším pod názvem „Co přináší řeka“.<br />
Přístav je celý dřevěný (prý původní), má několik pater<br />
a vypadá jako kostra dlouhé několikapatrové budovy.<br />
Nahoře je skladiště a před ním kotví kolesové parníky,<br />
prý taky původní. Pevensey „hrál“ ve zmiňovaném filmu<br />
loď pojmenovanou Philadelphia, vedle něj kotví Alexander<br />
Arbuthnot a nejstarší Adelaide.<br />
26
C E S T Y<br />
Vstupenka mě opravňuje ke vstupu do přístavu, dvou<br />
starých hotelů a jízdě po Murray na kolesovém parníku.<br />
Port of Echuca (Echucký přístav) je zachován jako malý<br />
skanzen. Před přístavem je ponechána prašná ulice, na<br />
které se schválně povalují stylové bedny a sudy, stojí tu<br />
opuštěný žebřiňák a zpívá harmonikář s papouškem.<br />
Před jedním z hotelů přes ulici zase stojí kočár, ve kterém je<br />
možné se projet. Přes onu prašnou ulici naproti přístavu jsou<br />
všechny obchůdky a hotýlky taky ponechány v původní<br />
podobě, takže si opravdu připadám jako v 19. století. Po<br />
ulici a do obchodů se dá normálně jít, vstupenka je nutná<br />
jen do přístavu a některých místností ve starých hotelech.<br />
Nejdřív se pouštím do útrob hotelu Star. Jeho zajímavostí<br />
je podzemní bar s tzv. únikovým tunelem. V Austrálii musí<br />
totiž mít všechny restaurace, v hotelech většinou v přízemí,<br />
zvláštní licenci povolující prodej alkoholu. Proto jsou na<br />
jejich vývěsních štítech a dveřích často slova „Licensed“,<br />
„B. Y. O.“ nebo oboje. „Licensed“ znamená, že restaurace<br />
podává alkohol legálně, „B. Y. O.“ znamená „Bring Your<br />
Own“ (přineste si svoje vlastní) a tuto zkratku používá většina<br />
restaurací, které licenci k prodeji alkoholu nemají.<br />
A právě k tomuhle se vztahuje onen bar a tunel. Hotelu<br />
Star byla totiž kdysi na čas odebrána licence, což však<br />
stejně nezabránilo, aby se zde alkohol podával. K tomu<br />
sloužil právě podzemní bar, z nějž v případě policejní razie<br />
stačili všichni hříšníci utéct tunelem. Jestli je historka<br />
opravdu pravdivá nebo ne, asi nezjistím, v každém případě<br />
je to ale dobrý nápad!<br />
Do přístavu se vchází informačním centrem. Vlastně to<br />
není jen přístav, ale celý areál budov, které s ním souvisely.<br />
Na dřevěné terase, tvořící střechu přístavu, stojí lokomotiva<br />
s vagóny, jež se používaly pro převoz zboží. Se zbožím se<br />
manipulovalo pomocí přístavního jeřábu a skladovalo se<br />
ve skladišti. Obojí je taky zachováno. Přímo na střeše mají<br />
malou raritu související s geografickou polohou přístavu:<br />
malou branku na střeše, která představuje hranici mezi<br />
státy New South Wales a Victoria. Půlka přístavu a celá<br />
řeka jsou na území NSW, zbytek je ve Victorii.<br />
Na vzdáleném konci přístavu stojí, vrčí, chrastí a funí Red<br />
Gum Works, pila poháněná parními stroji. Vše je možné si<br />
Canberra na řece<br />
Murray<br />
Ze staré pekárny<br />
právě vyráží nová<br />
zásilka pečiva
C E S T Y<br />
Přístav v Echuce je<br />
rozdělen mezi dva<br />
státy – New South<br />
Wales a Viktorii. Dělicí<br />
hranice vede zhruba<br />
prostředkem snímku,<br />
kde končí skladiště ve<br />
druhém patře<br />
zblízka prohlédnout. Parní stroj pracuje, kožené převody<br />
roztáčejí další kola, jen dřevo se neřeže. Jde pouze o ukázku<br />
fungování parních strojů, kterých tu je hned několik, včetně<br />
opravdu gigantického parního válce.<br />
V Red Gum Works potkávám Australanku z hostelu<br />
a chválím před ní Australany, jak dobře se starají o svoji<br />
historii. „To proto, že jí máme tak málo,“ zní její spontánní<br />
odpověď. Vyloženě je potěšená tím, že jí člověk ze staré<br />
Evropy pochválil její ne tak starou zemi.<br />
Vracím se na terasu a po dřevěných schodech scházím<br />
dolů do spodních pater přístavu, tvořených tlustými kůly<br />
podpírajícími terasu. V přístavu stále kotví Pevensey, Alexander<br />
Arbuthnot a Adelaide. Na Adelaide se nedá dostat,<br />
ale Pevensey je přístupná. Je to zvláštní pocit, stát na lodi,<br />
kterou jsem tolikrát viděl v televizi. Je hodně jednoduchá:<br />
dvě paluby, několik prostých obytných kajut, kabina kapitána<br />
a parní stroj, jenž má pohánět dvě velká kolesa.<br />
Na Alexander Arbuthnot se dá taky dostat, ale tuhle loď<br />
si prohlédnu až během plavby, protože právě na ní se teď<br />
svezu po Murray. Plavby trvají asi hodinu a jsou organizovány<br />
několikrát za den.<br />
Za ohlušujících zvuků lodní píšťaly vyplouváme a obracíme<br />
se na západ. Loď je skoro plná – plavby na parníku jsou<br />
vyhledávanou atrakcí, i když Echuca je jen jedním z mnoha<br />
přístavů na Murray, odkud se dá vyrazit na paroplavbu.<br />
Echucký přístav je ale neopakovatelný.<br />
Na řece je živo. U břehu kotví hausbóty, řeku brázdí motorové<br />
lodě a další kolesové parníky. Krajina kolem Echuky je<br />
sice zelená, ale i tak je tu vidět v Outbacku všudypřítomný<br />
červený prach. Rostou tu červené gumovníky, které se na<br />
březích řeky drží díky husté spleti kořenů.<br />
Parník jede docela rychle, a když si chci udělat fotku jeho<br />
hnací jednotky – parního stroje – topič mi ještě otevírá<br />
dvířka, aby byl na fotce vidět i zdroj celého pohybu – oheň<br />
spalující uhlí.<br />
Po hodině skvělé plavby se vracíme do přístavu. Do skladiště<br />
na terase si jdu prohlédnout malé muzeum. Výstava<br />
pojednává hlavně o historii města a roli přístavu v jeho<br />
rozvoji. Kromě nepohyblivých exponátů tu běží i exponát<br />
pohyblivý – video s páskou objasňující důležité události<br />
v historii Echuky. Pod střešními trámy visí dlouhá dřevěná<br />
deska s nápisem Philadelphia, památka na natáčení „All<br />
the Rivers Run“.<br />
Z přístavu se vracím přes celé město. Jako ve většině center<br />
australských měst i v Echuce jsou ulice navzájem kolmé,<br />
a vytvářejí tak pravidelnou síť, ve které je občas snadné<br />
se ztratit. Značení ulic je ale v Austrálii dokonalé, takže<br />
se zase vždycky hned najdu.<br />
Po večeři se s ostatními v hostelu dívám na televizi. Vychutnávám<br />
si to, protože si připadám jako ve skutečném<br />
australském bytečku.
Jak nás<br />
kontaktovat<br />
Ako nás<br />
kontaktovať<br />
ČESKÁ REPUBLIKA<br />
B. <strong>Braun</strong> <strong>Medical</strong> s.r.o.<br />
V Parku 2335/20<br />
CZ-148 00 Praha 4<br />
Tel. +420-271 091 111<br />
Fax +420-271 091 112<br />
info@bbraun.cz<br />
www.bbraun.cz<br />
Zákaznické centrum<br />
Tel. +420-271 091 333<br />
Fax +420-271 091 312<br />
prodej.cz@bbraun.com<br />
Soutěž pro čtenáře <strong>Braun</strong>ovin 7-8 / 2008<br />
Súťaž pre čitateľov <strong>Braun</strong>ovín<br />
1. K protiadhezním řešením v neurochirurgii a spinální chirurgii slouží /<br />
Na protiadhézne riešenie v neurochirurgii a spinálnej chirurgii slúži<br />
a) masážní gel Softalind® / masážny gél Softalind®,<br />
b) oplachový roztok Prontosan® / výplachový roztok Prontosan®,<br />
c) bariérový gel Adcon / bariérový gél Adcon.<br />
2. Zkratka chirurgických nástrojů SUSI znamená / Skratka chirurgických nástrojov SUSI znamená<br />
a) Simple Use Surgical Instruments,<br />
b) Single Use Surgical Instruments,<br />
c) Special Use Surgical Items.<br />
3. Společnost B. <strong>Braun</strong> dodala do české polní nemocnice v Afghánistánu /<br />
Spoločnosť B. <strong>Braun</strong> dodala do českej poľnej nemocnice v Afganistane<br />
a) infúzní systém B. <strong>Braun</strong> Space / infúzny systém B. <strong>Braun</strong> Space,<br />
b) navigační systém OrthoPilot® / navigačný systém OrthoPilot®,<br />
c) endoskopickou věž / endoskopickú vežu.<br />
Soutěž<br />
Súťaž<br />
<br />
Servisní centrum<br />
Tel. +420-271 091 555<br />
Fax +420-271 091 552<br />
servis.cz@bbraun.com<br />
reklamace.cz@bbraun.com<br />
Soutěžní kupon zašlete prosím<br />
do 15. 8. 2008 na uvedenou adresu<br />
společnosti B. <strong>Braun</strong> <strong>Medical</strong> se sídlem v ČR.<br />
Soutěžit můžete též na internetové adrese:<br />
www.bbraun.cz/braunoviny/<br />
Súťažný kupón zašlite, prosím,<br />
do 15. 8. 2008 na uvedenú adresu<br />
spoločnosti B. <strong>Braun</strong> <strong>Medical</strong> so sídlom v ČR.<br />
Súťažiť môžete aj na internetovej adrese:<br />
www.bbraun.cz/braunoviny/<br />
SLOVENSKÁ REPUBLIKA<br />
B. <strong>Braun</strong> <strong>Medical</strong> s.r.o.<br />
Handlovská 19<br />
SK-851 01 Bratislava<br />
Tel. +421-2-638 38 920<br />
Fax +421-2-638 27 697<br />
www.bbraun.sk<br />
Ceny pro výherce tohoto čísla:<br />
1. Set nožů na sýry B. <strong>Braun</strong><br />
2. Deštník B. <strong>Braun</strong><br />
3. Nástěnné hodiny B. <strong>Braun</strong><br />
4. Tričko Slazenger B. <strong>Braun</strong><br />
5. Pravítko B. <strong>Braun</strong><br />
6. Klíčenka B. <strong>Braun</strong><br />
Správné odpovědi minulého kola:<br />
1. a), 2. b), 3. b)<br />
Ceny pre výhercov tohto čísla:<br />
1. Set nožov na syry B. <strong>Braun</strong><br />
2. Dáždnik B. <strong>Braun</strong><br />
3. Nástenné hodiny B. <strong>Braun</strong><br />
4. Tričko Slazenger B. <strong>Braun</strong><br />
5. Pravítko B. <strong>Braun</strong><br />
6. Kľúčenka B. <strong>Braun</strong><br />
Správne odpovede minulého kola:<br />
1. a), 2. b), 3. b)<br />
Zákaznícke centrum<br />
Bezplatné linky<br />
Tel. 0800 155 440<br />
Fax 0800 155 441<br />
predaj.sk@bbraun.com<br />
Výherci minulého kola:<br />
1. Hana Pášová<br />
2. Jana Niebrojové<br />
3. Marcela Janálová<br />
Pravidla soutěže jsou k dispozici<br />
na internetové adrese<br />
www.bbraun.cz/braunoviny/<br />
Výhercovia minulého kola:<br />
1. Hana Pášová<br />
2. Jana Niebrojové<br />
3. Marcela Janálová<br />
Pravidlá súťaže sú k dispozícií<br />
na internetovej adrese<br />
www.bbraun.cz/braunoviny/<br />
29
Odesílatel / Odosielateľ<br />
Váš e-mail / Váš e-mail<br />
Vzkaz pro nás / Odkaz pre nás<br />
<br />
V zářijovém čísle<br />
<strong><strong>Braun</strong>oviny</strong><br />
B. <strong>Braun</strong> <strong>Medical</strong> s.r.o.<br />
V Parku 2335/20<br />
148 00 Praha 4<br />
Česká republika<br />
Měsíčník společností skupiny B. <strong>Braun</strong><br />
pro ČR a SR<br />
Zdarma.<br />
Vydává:<br />
B. <strong>Braun</strong> <strong>Medical</strong> s.r.o.<br />
V Parku 2335/20, CZ-148 00 Praha 4<br />
e-mail: braunoviny.cz@bbraun.com<br />
www.bbraun.cz/braunoviny<br />
Evidenční číslo MK ČR E 16560<br />
ISSN 1801-0342<br />
Redakce:<br />
Veronika Tichá, tel. +420-271 091 655<br />
e-mail: veronika.ticha@bbraun.com<br />
Design:<br />
Tomáš Komůrka, BA; Pavel Cindr<br />
Veškeré články publikované v měsíčníku<br />
<strong><strong>Braun</strong>oviny</strong> mají pouze informativní<br />
charakter a nejsou právně závazné.<br />
Vydavatel negarantuje úplnost informací<br />
uvedených v článcích.<br />
Názory autorů jednotlivých článků nemusí<br />
nutně vyjadřovat názory redakce nebo<br />
společnosti B. <strong>Braun</strong> <strong>Medical</strong> s.r.o.<br />
Veškerá práva jsou vyhrazena. Jakákoli část<br />
tohoto měsíčníku může být rozšiřována,<br />
reprodukována či jiným způsobem užívána<br />
pouze se svolením vydavatele.<br />
Uzávěrka:<br />
Redakční uzávěrka tohoto čísla: 21. 5. 2008.<br />
Redakční uzávěrka příštího čísla: 31. 7. 2008.<br />
Děkujeme všem, kteří se podíleli na<br />
přípravě tohoto vydání.<br />
Perifix ® ONE<br />
Špičkový katétr pro regionální anestezii.<br />
Zřetelné zlepšení komfortu pacienta stejně jako bezpečnosti<br />
a spolehlivosti nervových blokád.<br />
Připravujeme<br />
Prevence náhodného poranění injekční jehlou<br />
Stačí jedno malé píchnutí a Váš život se může navždy změnit<br />
Austrálie - Ballarat<br />
Další kapitola z cesty kolem světa Davida Kučery<br />
Mesačník spoločností skupiny B. <strong>Braun</strong><br />
pre ČR a SR<br />
Zdarma.<br />
Vydáva:<br />
B. <strong>Braun</strong> <strong>Medical</strong> s.r.o.<br />
V Parku 2335/20, CZ-148 00 Praha 4<br />
e-mail: braunoviny.cz@bbraun.com<br />
www.bbraun.cz/braunoviny<br />
Evidenčné číslo MK ČR E 16560<br />
ISSN 1801-0342<br />
Redakcia:<br />
Veronika Tichá, tel. +420-271 091 655<br />
e-mail: veronika.ticha@bbraun.com<br />
Design:<br />
Tomáš Komůrka, BA; Pavel Cindr<br />
Všetky články publikované v mesačníku<br />
<strong><strong>Braun</strong>oviny</strong> majú len informatívny charakter<br />
a nie sú právne záväzné. Vydavateľ<br />
negarantuje úplnosť informácií uvedených<br />
v článkoch.<br />
Názory autorov jednotlivých článkov<br />
nemusia byť v súlade s názormi redakcie<br />
alebo spoločnosti B. <strong>Braun</strong> <strong>Medical</strong> s.r.o.<br />
Všetky práva sú vyhradené. Žiadna časť<br />
tohto mesačníka sa nemôže rozširovať,<br />
reprodukovať či iným spôsobom používať,<br />
iba so súhlasom vydavateľa.<br />
Uzávierka:<br />
Redakčná uzávierka tohto čísla: 21. 5. 2008.<br />
Redakčná uzávierka nasledujúceho čísla:<br />
31. 7. 2008.<br />
Ďakujeme všetkým, ktorí sa podieľali na<br />
príprave tohto vydania.<br />
30
Columbus<br />
Systém totální náhrady kolenního kloubu<br />
s možností MIOS a navigace<br />
Aesculap Orthopaedics<br />
Pro více informací volejte prosím naše Zákaznické centrum na tel. +420-271 091 333 nebo kontaktujte naše obchodní zástupce.<br />
Pre viac informácií volajte prosím bezplatnú linku pre SR 0800 155 440 alebo sa skontaktujte s naším obchodným zástupcom.
Plasmacup ® delta<br />
Pressfitová jamka s kontaktem keramika/keramika<br />
Aesculap Orthopaedics<br />
44<br />
46<br />
48<br />
Plasmacup® delta vormontier<br />
50<br />
52<br />
Plasmacup® delta modular<br />
54<br />
56<br />
58<br />
Plasmacup® SC<br />
60<br />
Nová generace keramických hlaviček a vložek Plasmacup® delta<br />
(Al2O3 se zirkonovou matrix)<br />
Větší pevnost, příznivější otěrové vlastnosti<br />
Hlavičky S, M, L, XL<br />
Vložky a hlavičky ø 32 a 36 mm<br />
Navigační podpora implantace jamky i dříku (BiContact®, Excia®, Metha®)<br />
systémem OrthoPilot® THA 3.0<br />
62 bis 68<br />
Pro více informací volejte prosím naše Zákaznické centrum na tel. +420-271 091 333 nebo kontaktujte naše obchodní zástupce.<br />
Pre viac informácií volajte prosím bezplatnú linku pre SR 0800 155 440 alebo sa skontaktujte s naším obchodným zástupcom.