dim. – skr. z l. dimidius polovica. Dimastigamoeba ... - datasolution.sk
dim. – skr. z l. dimidius polovica. Dimastigamoeba ... - datasolution.sk
dim. – skr. z l. dimidius polovica. Dimastigamoeba ... - datasolution.sk
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Fyziologicky je d. podmienená rozpúšťaním látky v telových tekutinách a jej väzbou na bielkoviny<br />
plazmy a tkanív; →distribučný objem.<br />
Dynamika d. l. závisí od rýchlosti krvného prúdu, prestupu látky z krvného rieči<strong>sk</strong>a do tkanivovej<br />
tekutiny a jej preniknutia do tkanivových buniek. Na d. l. v tkanivách má vplyv nielen prekrvenie<br />
tkanív a veľkosť tkanivovej masy, ale aj ďalšie faktory, najmä rozpustnosť látky v tukoch, pH, väzba<br />
na bielkoviny plazmy a tkanív.<br />
Prietok krvi tkanivami je značne rozdielny, pohybuje sa od 2 do 500 ml krvi na 100 ml tkaniva za<br />
min. Dobre prekrvené sú obličky, pečeň, mozog, srdce, slezina, ţalúdok a črevá, menej tkanivá<br />
kostrového svalstva a koţe a zle tukové a spojivové tkanivo. Veľké rozdiely d. l. nastávajú v<br />
závislosti od prietoku krvi tkanivami najmä po i. v. podaní. V dobre prekrve-ných tkanivách je najmä<br />
spočiatku koncentrácia látky vyššia ako v zle prekrvených tkanivách a aţ v ďalšej fáze sa tieto<br />
rozdiely vyrovnávajú. Ak sa navyše látka u<strong>sk</strong>ladňuje, vzniká v tretej fáze veľký koncentračný rozdiel<br />
v prospech týchto tkanív.<br />
Perfúzia tkanív ovplyvňuje aj vstrebávanie a vylučovanie látok z tela, čo sa prejavuje najmä pri<br />
obehovej nedostatočnosti, osobitne v šoku, keď sa tieto deje spomaľujú.<br />
V krvi sa látky distribuujú medzi krvné elementy, plazmatické bielkoviny a plazmatickú vodu. V<br />
plazmatickej vode sa rozpúšťajú, na plazmatické bielkoviny sa reverzibilne viaţu a do krviniek<br />
prenikajú obdobne ako do tkanivových buniek. Pomer medzi mnoţstvom látky rozpustenej v<br />
plamatickej vode a mnoţstvom viazaným na bielkoviny je pre kaţdú látku charakteristický.<br />
Väčšina liečiv sa v krvi viaţe na plazmatické albumíny, menej na globulíny. Albumíny, kt. tvoria asi<br />
50 % plazmatických bielkovín (35 <strong>–</strong> 45 g/l), majú pomerne veľký povrch. Na albumíny sa viaţu<br />
najmä kyslé látky, pri pH < 7 je táto väzba silná, pri pH > 8 slabšia.<br />
Zásadité látky sa viaţu väčšinou na lipoproteíny (napr. chlórpromazín, imipramín, chinidín,<br />
propranolol a tetracyklín), gamaglobulíny (napr. d-tubokurarín, pankurónium a čiastočne aj kodeín a<br />
morfín) a najmä na orozomukoid.<br />
Liečivá sa na bielkoviny viaţu: 1. iónovou väzbou, kt. je najsilnejšou reverzibilnou väzbou; umoţňuje<br />
ju ionizácia ionizovateľných <strong>sk</strong>upín bielkovinovej molekuly, o kt. rozsahu rozhoduje aktuálne pH<br />
prostredia; 2. vodíkovými mostíkmi, kt. sú slabšie ako iónová väzba, ak sa netvorí niekoľko<br />
paralelných vodíkových väzieb súčasne; 3. dipólovou väzbou (van der Waalsove sily), kt. je<br />
pomerne slabá, uplatňuje sa všade tam, kde sa k sebe tesne priblíţia 2 podobné atómy; 4.<br />
hydrofóbnou väzbou danou tendenciou nepolárnych hydrofóbnych <strong>sk</strong>upín k asociácii vo vodnom<br />
prostredí; v dôsledku toho sa hydrofóbne <strong>sk</strong>upiny liečiva a bielkoviny prikladajú k sebe tak, aby sa<br />
zmenšil ich kontakt s molekulami vody; táto väzba je pomerne slabá, avšak kvantit. významná; 5.<br />
kovalentnou väzbou, kt. je najsilnejšia a ireverzibilná, ak sa katalyticky nerozruší.<br />
Liečivo sa viaţe na jedno (fenylbutazón) al. viaceré tzv. väzbové miesta molekuly bielkoviny<br />
(chlórpromazín, dezimpramín, tiopental). Jedna molekula albumínu má na N-terminálnej<br />
amino<strong>sk</strong>upine pre kyslé liečivá 1 <strong>–</strong> 2 väzbové miesta; pre zásadité liečivá ich má viac. Väzbové<br />
miesta pre kys. môţu obsadiť endogénne látky, napr. bilirubín, kt. ich môţu z väzby kompetitívne<br />
vytlačiť. Zásadité látky sa viaţu nešpecificky, preto je pre ne väzbová kapacita albumínu väčšia.<br />
Rozoznáva sa 5 väzbových miest: diazepínové, digitoxínové, warfarínové, bilirubínové a väzbové<br />
miesto pre karboxylové kys.<br />
Počet voľných väzbových miest určuje aj mnoţstvo látky, kt. sa viaţe na plazmatické bielkoviny a<br />
mnoţstvo, kt. ostáva rozpustené v plazme. Podiel takto viazanej látky sa vyjad-ruje v % z celkovej<br />
koncentrácie. Látka neviazaná sa označuje ako voľná. Údaj o % väzby sa má vzťahovať na celkovú<br />
koncentráciu liečiva v plazme, ako aj koncentráciu plazmatických bielkovín. Väzbovú afinitu liečiva<br />
86