thesis - Theses
thesis - Theses
thesis - Theses
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
dokonce rakovina. Nicméně i přebytek mědi v organismu není optimální. Měď se váže<br />
k DNA s mnohem větší afinitou, než jiné divalentní kationty, čímž podporuje oxidaci DNA<br />
a dále může mít za následek produkci volných kyslíkatých radikálů (ROS, z angl. Reactive<br />
Oxygen Species). Měďnaté kationty se účastní redoxních reakcí, při kterých v přítomnosti<br />
superoxidu nebo jiného redukčního činidla (např. glutathion nebo kyselina askorbová)<br />
může dojít k redukci měďnatého iontu na měďný, který je schopen katalyzovat tvorbu<br />
hydroxylových radikálů z peroxidu vodíku přes tzv. Haber – Weissovu reakci [6].<br />
Haber – Weissova reakce:<br />
Cu(II) + O 2 –• → Cu(I) + O 2<br />
Cu(I) + H 2 O 2 → Cu(II) + OH • + OH –<br />
––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––<br />
O 2 –• + H 2 O 2 → O 2 + OH • + OH –<br />
Vysoce reaktivní hydroxylové radikály mohou vést až k rozštěpení DNA a tvorbě dalších<br />
volných radikálů. Rovněž bylo prokázáno, že nadbytek mědi v těle může vést ke vzniku<br />
nádorových onemocnění (např. rakoviny prostaty, mozku, prsu nebo tlustého střeva) [7].<br />
Lidský organismus získává měď z potravy formou jejích sloučenin. K absorpci mědi<br />
z potravy dochází v tenkém střevě pomocí střevních epitelových buněk, kdy je vstřebávána<br />
přes basolaterální membránu a váže se na albimun a transcuprein. Albumin, který je<br />
v lidské krvi přítomen v koncentračním rozsahu 0,5 – 0,7mM [5], může vázat pouze jeden<br />
ion mědi a je schopen na sebe navázat přibližně 5 až 35 % celkového obsahu mědi v krevní<br />
plazmě. Další část mědi je vázána na transcuprein, který je schopen navázat ji v mnohem<br />
vyšší koncentraci [8]. Zbytek mědi se váže na menší peptidy a aminokyseliny (např.<br />
histidin). Měď je posléze transportována do jater, kde se účastní syntézy ceruloplasminu<br />
(enzym obsahující šest atomů mědi v oxidačních stavech I a II), který se podílí na oxidaci<br />
Fe 2+ na Fe 3+ v organismu [9].<br />
Důležitým poznatkem při biologické charakterizaci mědi je fakt, že podporuje angiogenezi<br />
při tvorbě nádorů, neboť bylo zjištěno, že interaguje s některými proangiogenetickými<br />
faktory. Měď se může vázat na angiogenetické růstové faktory, dokáže indukovat expresi<br />
angiogenetického růstového faktoru a kontrolovat sekreci angiogenických cytokinů [10].<br />
Nedávno bylo zjištěno, že některé měďnaté soli se dokáží navázat na nádorové buňky a<br />
7