Helsinška povelja - Helsinki Committee for Human Rights in Serbia
Helsinška povelja - Helsinki Committee for Human Rights in Serbia
Helsinška povelja - Helsinki Committee for Human Rights in Serbia
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
studira, jer je uvek bila bolji đak od mene, ali nema šanse,<br />
nema novca. Oboje smo išli u nadnicu letos, sad je zastoj,<br />
nadam se da će bar ona naći neki posao u butiku ili u nekoj<br />
buregdž<strong>in</strong>ici, da baš ne radi na njivi. A ni u buticima nije<br />
sjajno, već na tri mesta nisu joj uplatili ni staž. Ja idem u<br />
trogodišnju školu, kažu mi da sa ovim zanimanjem za koje<br />
se školujem mogu odmah da nađem posao. Nadam se da<br />
ne preteruju”, kaže srednjoškolac.<br />
“Ljudi, kako vi ovde loše živite! Jeste li uopšte svesni<br />
koliko loše živite? Voda vam je grozna, bolesnih od raka<br />
sve više, a sve vam je skupo, jed<strong>in</strong>o ste vi i vaši životi<br />
jeft<strong>in</strong>i! Za dve god<strong>in</strong>e, koliko sam u Australiji, ovde u<br />
Kik<strong>in</strong>di umrlo mi je nekoliko drugara, sve mlađih od<br />
mene! Mladim ljudima bih preporučio samo jedno: da<br />
beže što dalje odavde”, iskren je <strong>in</strong>ženjer na STALNOM<br />
radu u Australiji, u Kik<strong>in</strong>du je došao samo da obiđe<br />
rodb<strong>in</strong>u. Nikakvu nostalgiju ne oseća, kaže: ne bi se<br />
vraćao nipošto i ni iz kog razloga. Grad, onako sav<br />
srednjeevropski, izgleda simpatično putniku i posetiocu,<br />
da bi se već posle nekoliko dana suočio sa stvarnošću<br />
koja uopšte nije ohrabrujuća. Kik<strong>in</strong>da umire: pustih kuća<br />
ima na stot<strong>in</strong>e, još u stot<strong>in</strong>ama žive stari ljudi, sve je više<br />
domać<strong>in</strong>stava s jednim članom – bakom, čija penzija ne<br />
pokriva ni osnovne troškove života. Mnoge od tih žena<br />
provode dane u lekarskim čekaonicama – ne zato što se<br />
nadaju bilo kakvoj pomoći od klasične medic<strong>in</strong>e, nego zato<br />
što se zdravstvene ustanove GREJU, pa barem za toliko<br />
dok se odsedi u čekaonici da se prištedi grejanje kod kuće.<br />
Pa kad tako izgleda nekom ko je u Kik<strong>in</strong>di samo<br />
nekoliko nedelja, šta da kažemo mi koji ovde živimo?<br />
Šta reći, a ne opsovati? Posla nema, ni za mlade, ni za<br />
sredovečne, nema zglavne autobuske veze sa okolnim<br />
gradovima i selima, naročito vikendom, kad bi ljudi<br />
barem imali vremena da otputuju kod rodb<strong>in</strong>e, kad već<br />
ništa drugo nemaju. Važno da trib<strong>in</strong>a o Kosovu, toj zenici<br />
srpskog oka, imamo u izobilju, ne samo poslepodne, nego<br />
sad i prepodne u školama. Deci dobro dođe da ne budu na<br />
bar jednom času, a i pesnicima i književnicima koji drže<br />
te smorove od trib<strong>in</strong>a takođe dobro dođe. Nego su nešto<br />
davno svi ti kosovski pisci napustili Kosovo i nastanili se<br />
u lepom Beogradu, gde su se i zaposlili, sve u nekim jako<br />
f<strong>in</strong>im ustanovama gde ni plate nisu loše, počevši od RTS<br />
pa do raznih načelstava i kako se ta mesta već ne zovu.<br />
Kroz mrak ove vrste probije se po neki dobar <strong>in</strong>ventivan<br />
sadržaj, ostalo bi lepo moglo da bude zaboravljeno, koliko<br />
da se ne blamiramo dalje.<br />
Neizbežnog Orvela je pomenula i Dragana Dukić,<br />
predsednica omlad<strong>in</strong>e LSV u Kik<strong>in</strong>di: na jednoj konferenciji<br />
za medije, pomenula je “Život<strong>in</strong>jsku farmu”, s posebnim<br />
osvrtom na ono četvoro kučića koji su, po naredbi glavne<br />
sv<strong>in</strong>je, bili zatvoreni na tavanu. Kako je ovakav vaspitni<br />
postupak delovao na njih... tja, piše u knjizi. A mi smo<br />
sve vreme mislili da je Orvel samo imao bujnu maštu!<br />
Sezona praznika u Kik<strong>in</strong>di je u toku, tu su nove god<strong>in</strong>e,<br />
dva Božića, slave i disnatori, a dok to potraje, eto nama i<br />
izbora i mogućnosti da jednom nešto i promenimo. Ili da<br />
postanemo orvelovski likovi.<br />
Ili smo možda i postali, samo nismo primetili. Omaklo<br />
se.<br />
Bačka Palanka: Stoti<br />
broj “Tolerancije”<br />
Piše: Ž. G.<br />
Ovih dana, tačnije krajem decembra, NVO Društvo za<br />
Toleranciju Bačka Palanka, dočekalo je da iz štampe<br />
izađe stoti broj nov<strong>in</strong>a „Tolerancija”. Samo Društvo, ili<br />
još bolje, udruženje građana, osnovano je i egzistiralo u<br />
srcu netolerantne Bačke Palanke, mestu odakle je krenulo<br />
Vreme Velike Sramote, davne 1988. god<strong>in</strong>e. Planski je<br />
uništavan sav dotadašnji moralni i <strong>in</strong>ternacionalni kodeks<br />
jedne kakve-takve države. Planski je, i pod maskom<br />
patriotizma vršena, i vrši se i dan-danas, neviđena pljačka<br />
sredstava i stanovnika ovog područja. Nebeski narod je<br />
mazohistički pristao na sva ta dešavanja.<br />
Grupa građana je stisnula petlju i u tom gradu osnovala<br />
Društvo za mir i toleranciju. Svoja delanja i akcije su<br />
stoički realizovali i izdržali su. Vremenom su došli na<br />
ideju da sve svoje aktivnosti beleže i štampaju i da na<br />
taj nač<strong>in</strong> <strong>in</strong><strong>for</strong>mišu prijatelje, a naročito one koji to nisu<br />
(neprijatelje). Nov<strong>in</strong>e su izlazile periodično, ali su postajale<br />
i odličana meta za osmišljeno etiketiranje poput: ustaške,<br />
izdajničke, antisrpske, sektaške itd.<br />
Društvo za Toleranciju i grupa okupljenih saradnika je<br />
sve junački otrpela, verujući u ispravnost svojih izrečenih<br />
i napisanih stavova. Naravno da je bilo i onih koji su svoj<br />
hohštapleraj proneli kroz ovaj list. Sarađivali su, a kad su<br />
uvideli gde su, odlazili su u suprotan tabor i tako pokazali<br />
ko su.<br />
Nov<strong>in</strong>e Društva za Toleranciju su tako ‘’iz b(r)oja u<br />
b(r)oj’’ došle i do cifre sto! U njima su se pored redovnih<br />
članaka o aktivnostima Društva i vestima iz drugih<br />
NVO, kako iz zemlje tako i iz <strong>in</strong>ostranstva, objavljivale i:<br />
poeziju, kvalitetne reportaže, ali i veoma uspešna satira<br />
o našem ‘’milom i dragom’’ Kekiju, prezentacije koje su<br />
osvajale nagrade, radovi slikara sa ovog područja, uspešna<br />
ostvarenja mladih članova foto-sekcije, a isto tako i likovne<br />
sekcije. Treba naglasiti da nov<strong>in</strong>e objavljuju i serijal o<br />
istorijatu rock and rolla u ovoj opšt<strong>in</strong>i. Od zaborava su<br />
otrgnuti mnogi, od prvih koraka do ovih dana...<br />
Ovo nam je i prilika za mali razgovor, s jed<strong>in</strong>im koji<br />
je u nov<strong>in</strong>ama od osnivanja, Zdravkom Marjanovićem,<br />
glavnim i odgovornim urednikom a i autorom mnogih<br />
članaka. Zbog svog zalaganja za Mir i Toleranciju od<br />
početka krvave deobe kapitala na ovim prostorima, bio je<br />
stalna meta napada. Čak i ona bombaška, januara 2000.<br />
god<strong>in</strong>e.<br />
- Voleo bih da nam ispričate kako je bilo tih god<strong>in</strong>a<br />
kad ste odlučili, s Vašim sad već pokojnim prijateljem<br />
N. Klarićem, da krenete u nov izazov u ovoj prov<strong>in</strong>ciji:<br />
da štampate ilegalno nov<strong>in</strong>e, koje neće u svakom broju<br />
donositi slike lokalnih vlastodržaca i pisati o velikom<br />
napretku palanačke privrede iako je sve to bilo dugačije?<br />
- Pre odgovora na ovo pitanje moram reći da mi nismo<br />
ilegalni list, kako ste rekli, jer smo registrovani u registru<br />
javnih glasila R Srbije, a počeli smo kao list za <strong>in</strong>ternu<br />
upotrebu. Drugo, govorite o našim neprijateljima – mi<br />
imamo običaj da kažemo da nemamo neprijatelja. Mi te<br />
42 hels<strong>in</strong>ška <strong>povelja</strong>, novembar – decembar 2006