Helsinška povelja - Helsinki Committee for Human Rights in Serbia
Helsinška povelja - Helsinki Committee for Human Rights in Serbia
Helsinška povelja - Helsinki Committee for Human Rights in Serbia
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
promene u novim udžbenicima istorije<br />
sveta, uključujući Balkanski pakt iz 1937. god<strong>in</strong>e, pakt<br />
Ribentrop-Molotov ili, recimo, apstraktna umetnost.<br />
Time je tekst o nastanku Jugoslavije povezan sa lekcijama<br />
o istoriji Kraljev<strong>in</strong>e Jugoslavije, ali potpuno izdvojen<br />
iz konteksta Prvog svetskog rata. Postavlja se pitanje<br />
opravdanja takvog postupka, jer će to sasvim sigurno<br />
imati loše didaktičke posledice. Postoji mogućnost da<br />
je to urađeno da bi se ratne pobede srpske vojske koje<br />
su opisne patetičnim, mitotvornim jezikom odvojile od<br />
njihovog, po sudu današnje srpske elite, nepovoljnog<br />
rezultata – stvaranja zajedničke jugoslovenske države.<br />
U novijem udžbeniku za osmi razred osnovne<br />
škole, objavljenom 2005. god<strong>in</strong>e, otišlo se korak dalje.<br />
Tumačenje ujed<strong>in</strong>jenja koje u toj knjizi možemo naći,<br />
svedeno je na one ideje i retoriku koju čak ni srpska<br />
elita koja je učestvovala u stvaranju Jugoslavije, uprkos<br />
brojnim optužbama za hegemonizam, nikada nije<br />
eksplicite <strong>for</strong>mulisala, a koje ni srpska istoriografija, pa<br />
ni ona kritička, nikada nije ostavila kao jed<strong>in</strong>o viđenje<br />
Jugoslavije u Srbiji. Drugim rečima, autori današnjih<br />
udžbenika su napisali program srpskog hegemonizma i<br />
unitarizma otvorenije i ogoljenije nego što se on ikada<br />
našao u bilo kom drugom istorijskom dokumentu.<br />
Možemo početi od toga da se nekadašanje ujed<strong>in</strong>jenje<br />
sada u udžbeniku naziva “pripajanje južnoslovenskih<br />
krajeva Austro-Ugarske srpskoj državi”. Dalje se kaže da<br />
se kod “političara u Srbiji” pod “ujed<strong>in</strong>jenjem” na prvom<br />
mestu podrazumevalo “ujed<strong>in</strong>jenje svih Srba”. Zajedničku<br />
državu autori udžbenika ovako doživljavaju: “Smatralo se<br />
da je jed<strong>in</strong>a mogućnost da se srpsko nacionalno pitanje<br />
reši u celosti – jugoslovenski program. Naime, buduća<br />
velika država bila bi država srpskog naroda u kojoj bi on<br />
zajednički živeo sa Hrvatima i Slovencima”.<br />
Iz daljeg teksta udžbenika, međutim, jasno je da se<br />
čak ni ovaj koncept srpske Jugoslavije zasnovan na<br />
tvrdom hegemonizmu, nije koncept koji bi zadovoljio<br />
autore udžbenika. Iako im to nije posao, oni se u svojim<br />
knjigama otvoreno stavljaju na stranu jednog drugog<br />
rešenja koje odgovara konceptu Velike Srbije. Radi<br />
istorijskog utemeljenja tog svog gledišta autori su u tekst<br />
udžbenika uneli jedan mit – mit o tome da je tajnim<br />
Londonskim ugovorom između sila Antante i Italije<br />
iz aprila 1915. god<strong>in</strong>e, Srbiji nuđena tzv. Velika Srbija<br />
koja bi, po tom mitu, trebalo južno od Zadra da izađe<br />
na Jadransko more. Iako toga u Londonskom ugovoru<br />
nema, taj mit povremeno se navodi u javnosti, najčešće<br />
kao narativ o propuštenoj šansi. Iako se ta <strong>in</strong>terpretacija<br />
ne može naći ni u jednoj istoriografskoj studiji, ona<br />
je, uz nedvosmisleno odobravanje od strane njihovih<br />
autora, ušla u tekst udžbenika. U udžbeniku za četvrti<br />
razred gimnazije piše “U drugoj god<strong>in</strong>i svetskog sukoba<br />
ukazala se mogućnost ostvarenja srpskog ujed<strong>in</strong>jenja,<br />
<strong>for</strong>miranjem Velike Srbije, što se dovodi u vezu sa<br />
Londonskom ugovorom. (....) Saveznici su nudili Srbiji<br />
Bosnu i Hercegov<strong>in</strong>u, Slavoniju, Srem, Bačku, Južnu<br />
Dalmaciju i severnu Albaniju”. Posle kritika u javnosti,<br />
ocrtavanje Velike Srbije koja se u Londonskom ugovoru<br />
ni ne pom<strong>in</strong>je, u novom užbeniku za osmi razred se,<br />
ipak, sa žaljenjem, konstatuje: “Iako je Londonski ugovor<br />
predstavljao opasnost za jugoslovenski program, nudio<br />
je dobro rešenje za srpsko pitanje” (kurziv - D.S).<br />
Izmene u tumačenju Drugog svetskog rata daleko su<br />
dramatičnije od onih koje su unete u objašnjenje Prvog<br />
svetskog rata. Udžbenici iz devedesetih, izražavali su<br />
sušt<strong>in</strong>u ideološke konfuzije Miloševićevog vremena.<br />
U tumačenju partizanskog i četničkog pokreta bio je<br />
napravljen ambivalentni amalgam stare komunističke i,<br />
početkom devedesetih, nove nacionalistike ideologije, pa<br />
je nepomućenoj slici o Titovim partizanima mehanički<br />
dodata gotovo idealna slika četnika Draže Mihailovića,<br />
a ta dva pokreta vrednosno su izjednačena kao<br />
antifašistička i antiokupaciona. Drama građanskog rata<br />
ostala je takvim manirom nedotaknuta, problemi, ciljevi<br />
i programi te dve strane ostali su nerazjašnjeni da bi se<br />
ostvarila površna ravnoteža i da bi se istorija “zakrpila”<br />
do nekog budućeg, jasnijeg i opredeljenijeg tumačenja.<br />
To novo, sada već potpuno jasno opredeljeno<br />
tumačenje doneli su udžbenici štampani posle 2000.<br />
god<strong>in</strong>e. U njima je tumačenje Drugog svetskog rata<br />
gotovo u potpunosti suprotno u odnosu na ono koje je<br />
postojalo tokom komunističkog razdoblja. U starijem<br />
udžbeniku za četvrti razred srednjih škola, kao jed<strong>in</strong>i<br />
primer kolaboracije tokom Drugog svetskog rata navode<br />
se partizanski Martovski pregovori, dok nije naveden<br />
nijedan pokazatelj četničke kolaboracije. U novijem<br />
udžbeniku za osmi razred, kao odgovor na kritike<br />
javnosti, “priznata” je četnička kolaboracija, ali samo<br />
ona sa italijanskim jed<strong>in</strong>icama. Pritom, ta saradnja<br />
je i opravdana: “Italijanska okupacija bila je najbolje<br />
‘ratno rešenje’ za očuvanje golog života Srba, naročito<br />
na prostoru Like, severne Dalmacije i Hercegov<strong>in</strong>e, a<br />
italijanski vojnici najmanje zlo od svih zala sa kojima<br />
su imali da se nose”. Kada je kolaboracija u pitanju,<br />
poseban problem za re<strong>in</strong>terpretaciju istorije autorima<br />
udžbenika predstavljala je bitka na Neretvi u kojoj su<br />
četnici zajedno sa italijanskim trupama sa brda napadali<br />
partizane koji su preko te reke prenosili ranjenike. Da bi<br />
se izbeglo objašnjenje te ratne situacije napisan je sledeći<br />
tekst: “Tako je nastao najdramatičniji trenutak izmedju<br />
dve vojske i moralna dilema kod četničkih komandanata<br />
zbog sudb<strong>in</strong>e narodnog zbega u slučaju da dođe do<br />
odsudne bitke. Kod partizanskih komandanata takve<br />
dileme nije bilo”. Kasniji napad četnika i italijnskih trupa<br />
na kolonu ranjenika nije pomenut.<br />
Dragoljub Mihailović predstavjen je u kratkoj<br />
biografskoj jed<strong>in</strong>ici kao čovek koji je “obrazovan u<br />
Francuskoj i koji je voleo francusku književnost”, dok<br />
je Tito u isto tako kratkom prikazu predstavljen kao<br />
“notorni agent Kom<strong>in</strong>terne”. Kada se piše o zloč<strong>in</strong>ima<br />
nad civilnim stanovništvom, za partizane se kaže da su na<br />
oslobođenim teritorijama “hapsili, maltretirali i streljali<br />
ne samo one za koje je postojala sumnja da saradjuju<br />
hels<strong>in</strong>ška <strong>povelja</strong>, novembar – decembar 2006 29