Obvladovanje kakovosti v razvoju
Obvladovanje kakovosti v razvoju
Obvladovanje kakovosti v razvoju
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Metoda ciljnih stroškov je uporabna pri obdelavi stroškov med življenjsko dobo in pri<br />
metodah za zniževanje stroškov. Odločitve v zgodnjih razvojnih stopnjah vplivajo na<br />
80 do 85 odstotkov stroškov proizvoda. Ker je metoda ciljnih stroškov namenjena<br />
uporabi v teh stopnjah, pomeni glavno orodje za obvladovanje stroškov v življenjski<br />
dobi proizvodov.<br />
Ciljni stroški<br />
med življenjsko<br />
dobo proizvoda<br />
Ciljni stroški<br />
proizvajalca<br />
Ciljni stroški<br />
uporabnika<br />
Slika 4.8.1: Ciljni stroški med življenjsko dobo proizvoda<br />
55<br />
Ciljni stroški razvoja<br />
Ciljni stroški tehnologije<br />
Ciljni stroški proizvodnje<br />
Ciljni stroški prodaje<br />
Ciljni stroški obratovanja<br />
Ciljni stroški vzdrževanja<br />
Ciljni stroški uporabe<br />
Metodo ciljnih stroškov uporabljamo v zgodnjih razvojnih stopnjah, nadaljujemo s<br />
proizvodno stopnjo in vključujemo tudi stroške dobavitelja. Ne daje pa nam<br />
dinamične slike stroškov prodaje. S tem so mišljene časovne spremembe cen<br />
materialov, spremembe proizvodnih stroškov zaradi izurjenosti delovnih skupin in<br />
drugo. Ne zajema niti stroškov reciklaže, vzdrževanja in drugih, zato bi bilo treba<br />
metodo ciljnih stroškov temu ustrezno prilagoditi, če naj bo resnično uporabna za<br />
obvladovanje stroškov med življenjsko dobo proizvoda. Opisan prijem ne vključuje<br />
stroškov, ki so na sliki 4.8.1 poudarjeni z debelo črto (ciljnih stroškov uporabnika).<br />
4.9 Ciljni stroški in proces planiranja<br />
Proces planiranja v podjetju se običajno začne z oblikovanjem ciljev, ki določajo<br />
prihodnje trge, tržne deleže, konkurenčni položaj in drugo, kar je podlaga za<br />
opredelitev proizvodov. Menedžeji ocenjujejo srednje- in dolgoročni položaj ter glede<br />
na izkoriščenost virov ugotavljajo razliko med dejanskimi in želenimi razmerami.<br />
Razhajanje poskušajo zmanjšatii z novimi proizvodi, ki naj bi zagotovili izpolnjevanje<br />
srednje- in dolgoročnih ciljev, povezanih z dobičkom.<br />
Razlika med japonskimi in zahodnimi podjetji je v tem, da japonskapodjetja v<br />
planiranje vključujejo tudi planiranje dobička in stroškov že na začetku. Zahodna<br />
podjetja se začnejo ukvarjati s planiranjem stroškov in dobičkov šele pred proizvodno<br />
stopnjo.