Obvladovanje kakovosti v razvoju
Obvladovanje kakovosti v razvoju
Obvladovanje kakovosti v razvoju
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
4.4 Določanje ciljnih stroškov – planiranje stroškov proizvoda<br />
Ko je znana točka trženja določenega proizvoda, imamo podatek o ciljni ceni, ki jo je<br />
za proizvod pripravljen plačati odjemalec. Ciljna cena je rezultat tržne raziskave,<br />
kompetitivne analize ter ugotovljenih zahtev, želja in pričakovanj odjemalca. Ta<br />
proces se imenuje MARKET-IN.<br />
Želen ciljni dobiček določimo iz profitnega plana, o katerem se vodstvo dogovori z<br />
lastniki. Rezultat so dopustni stroški (allowable cost), ki pomenijo najvišje<br />
sprejemljive stroške proizvoda glede na raven <strong>kakovosti</strong>, določene z zahtevami<br />
odjemalcev in ponudbo konkurence.<br />
Ciljna cena – ciljni dobiček = dopustni stroški<br />
V naslednjem koraku se opravi primerjava z ocenjenimi stroški (ocenjena lastna cena<br />
glede na obstoječo tehnološko raven in standarde procesa). Koncept ciljnih stroškov,<br />
ki se uporablja v nekaterih industrijskih okoljih, je prikazan na sliki 4.4.1.<br />
Ocenjeni stroški (ang.: drifting costs, ker se stalno spreminjajo glede na gibanje cen<br />
surovin, dela, energije, uporabljene tehnološke postopke, naključne neskladnosti ...) so<br />
predvideni stroški proizvoda v vsej njegovi življenjski dobi pri določeni ravni<br />
<strong>kakovosti</strong>, ki jo lahko dosežemo z obstoječo tehnologijo in standardi obdelave.<br />
Pri konceptu ciljnih stroškov trg določi ciljno ceno novega proizvoda z jasno<br />
opredeljenimi lastnostmi in ravnijo <strong>kakovosti</strong>. Ciljna cena je tako nespremenljiv<br />
parameter. Če želimo izpolniti zahteve trga in zahteve po dobičku, je pomembno, da<br />
dosežemo določene ciljne stroške. Da bi razvili postavljene cilje v merila uspešnosti,<br />
je treba ciljne stroške razgraditi do ravni komponent oziroma gradnikov. To nam<br />
omogoča usklajevanje razvojnih aktivnosti z zahtevami trga.<br />
Navadno so ocenjeni stroški višji kot ciljni, zato je treba z določenimi ukrepi za<br />
zniževanje stroškov to razliko odpraviti. Ciljni stroški so sestavljeni iz različnih<br />
komponent. Da bi jih učinkovito znižali, jih je treba razgraditi. Pri tem uporabljamo<br />
dve metodi.<br />
Prva metoda: stroške razgradimo na glavne komponente glede na sestavne dele<br />
proizvoda. Ta metoda je uporabna za obstoječe proizvode, manj pa za inovativne<br />
rešitve. Pozornost razvojnikov je usmerjena predvsem na materiale in sestavne dele,<br />
ne pa na učinkovito izpolnjevanje uporabnikovih želja in pričakovanj.<br />
Druga metoda (funkcionalnega področja): komponente proizvoda ovrednotimo glede<br />
na tržne informacije. V tem primeru gledamo na proizvod kot kombinacijo funkcij.<br />
Vsako komponento ovrednotimo glede na to, kakšen je njen vpliv na določeno<br />
funkcijo. S tem se zagotavlja stalna osredotočenost osebja na tržne potrebe ob<br />
hkratnem upoštevanju stroškovnega vidika.<br />
49