Knjiga o nastavnicima - Filozofski fakultet u Splitu
Knjiga o nastavnicima - Filozofski fakultet u Splitu
Knjiga o nastavnicima - Filozofski fakultet u Splitu
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Šime Pilić <strong>Knjiga</strong> o <strong>nastavnicima</strong><br />
ne ostaje bez posljedica na rezultatima učenja. Disciplina je u razredu, dakako, na visini, ali<br />
ne i atmosfera tolerancije.<br />
b) Demokratski odnosi (ili integrativno ponašanje) u razredu omogućuju nastavniku da bude<br />
samo jedan među članovima radnoga kolektiva. Kod učenika podupire samostalan rad,<br />
pospješuje (zajedničko) vrjednovanje metoda rada i rezultata učenja. U demokratskim<br />
društvenim odnosima u školi moguće je postići optimalne rezultate i u nastavi i učenju.<br />
c) Anarhičnost, ravnodušnost ili, kako neki još zovu, negativan odnos u školi, odnosno<br />
razrednoj zajednici dovodi do nezainteresiranosti nastavnika za učenike. Učenici su, doduše<br />
kao pojedinci ili pripadnici manjih skupina, slobodni, ali uslijed pretežne nastavnikove uloge<br />
pasivnoga promatrača razredna klima je nepovoljna za kvalitetan rad. Ni samo ponašanje<br />
učenika nije tolerantno. Anarhični odnosi, slično kao i autokratski, dovode do poremećaja u<br />
učenju.<br />
I u suvremenoj literaturi iz sociologije obrazovanja govori se o međudjelovanju u<br />
školskom sustavu, odnosno u razredu. Prema nastavnim stilovima razlikujemo također tri tipa<br />
interakcije u razredu: 1. autoritaran (authoritarian), 2. demokratski (democratic), 3. anarhičan<br />
tip odnosa (laissez faire) (Ballantine, 1993., 230). Što nam govore novija istraživanja u nas?<br />
Prema istraživanju provedenom u Bjelovaru 34 posto srednjoškolaca u školi se osjeća<br />
bespomoćno, a 12 posto čak uplašeno. U školiim najviše smetaju postupci profesora (31<br />
posto), teško gradivo (29 posto), a zatim dosada (29 posto). Učenicima smeta što je od strane<br />
profesora premalo razgovora (29 posto), premalo pomaganja (27 posto), prigovaranje (15<br />
posto) (Dubravac-Šigir, 1996. : 34-35). Škole profitiraju "iz mreže društvenih odnosa koja se<br />
odlikuje povjerenjem". Dalje se ističe kako "djelotvornost rada u školama" ovisi i o<br />
međusobnom povjerenju nastavnika i učenika (Ledić, 1996. : 205).<br />
Međusobne odnose u školi treba rješavati "socijalnom i odgojnom blizinom"<br />
(Previšić, 1996., 308). Međutim, u našim se školama "podržava autoritarnost" (Peko, 1996. :<br />
518).<br />
Jedno istraživanje provedeno u 11 zagrebačkih srednjih škola (275 učenika i 159<br />
nastavnika) pokazuje da učenici na prvo mjesto stavljaju odnos prema osobi, odnosno odnos<br />
nastavnika prema učeniku (kao činitelju koji pospješuje uspjeh). na pitanje što ih je najviše<br />
potaknulo na rad i učenje, "učenici prije svega ističu poštovanje i moralnu podršku<br />
nastavnika i roditelja" (Ivanek, 1996. : 240).<br />
Većina istraživanja o odnosu nastavnika i učenika polaze od teorijske pretpostavke da<br />
su odnosi i interakcije subjekata odgoja vrlo značajni, gotovo odlučujući za odgojno<br />
oblikovanje. Vladimir je Vujčić na uzorku 687 učenika (od čega je 326 učenika IV. razreda)<br />
87