Skupina kostelÛ v dosahu kladrubského klá‰tera / Synagoga v ...
Skupina kostelÛ v dosahu kladrubského klá‰tera / Synagoga v ...
Skupina kostelÛ v dosahu kladrubského klá‰tera / Synagoga v ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
<strong>Skupina</strong> <strong>kostelÛ</strong> v <strong>dosahu</strong> <strong>kladrubského</strong> <strong>klá‰tera</strong> / <strong>Synagoga</strong> v Jiãínû / Umûl˘ kámen s epoxidov˘m pojivem / Obsah a rejstfiík ZPP, roãník 69 / ZPP 69 / 2009 / 6<br />
69 / 2009 / 6
<strong>Synagoga</strong> v Jiãínû<br />
Petr ULIâN¯<br />
V Evropû je jen málo zemí, kde mohli Îidé<br />
i pfies trvalou perzekuci Ïít od stfiedovûku aÏ do<br />
osudné druhé svûtové války a kde se zachovaly<br />
stavební památky z tohoto dlouhého období. Jednou<br />
z tûchto zemí jsou âechy. Pfies tuto v˘jimeãnost<br />
a pfies v˘jimeãnost, jakou pfiedstavovala tato<br />
kulturnû bohatá men‰ina v ãeském prostfiedí, se<br />
architektura ãesk˘ch synagog dodnes netû‰í velké<br />
pozornosti. ZáÏitek z náv‰tûvy právû obnovené<br />
synagogy v Jiãínû v‰ak mÛÏe b˘t jednou z cest,<br />
jak se k tomuto fenomenálnímu svûtu pfiiblíÏit.<br />
Jako vût‰ina ãesk˘ch synagog i ta jiãínská byla<br />
za druhé svûtové války po odsunu místní obce do<br />
koncentraãního tábora zavfiena a po pozdûj‰ím<br />
odstranûní mobiliáfie slouÏila dlouhá léta jako<br />
sklad bylinek. Paradoxnû díky tomuto vyuÏití s nenároãn˘mi<br />
poÏadavky unikla zdevastování nebo<br />
zbofiení, které potkalo velkou ãást dal‰ích synagog.<br />
1 Po roce 1989 pfie‰la do soukrom˘ch rukou<br />
a v roce 2001 byla získána Îidovskou obcí v Praze,<br />
pod jejímÏ patronátem byl tento mimofiádnû<br />
dobfie dochovan˘ pfiíklad synagogy barokního typu<br />
v letech 2002–2008 úspû‰nû obnoven.<br />
Zprávy památkové péãe / roãník 69 / 2009 / ãíslo 6 /<br />
MATERIÁLIE, STUDIE | Petr ULIâN¯ / <strong>Synagoga</strong> v Jiãínû<br />
Îidovské osídlení v Jiãínû 2 je doloÏeno jiÏ ve<br />
druhé polovinû 14. století, a lze tedy pfiedpokládat,<br />
Ïe se Îidé do mûsta vysazeného nûkdy kolem<br />
roku 1304 mohli stûhovat jiÏ brzy po jeho zaloÏení.<br />
JiÏ roku 1362 se pfiipomíná Îidovská<br />
ulice, 3 patrnû dne‰ní Lindnerova, v jiÏní ãásti<br />
mûsta a v následujících letech i fiada Ïidovsk˘ch<br />
domÛ. Îidé mûli tehdy vlastní správu se star‰ím,<br />
jmenovan˘m v roce 1389 jako magister Iudaeorum.<br />
4 Jak lze soudit z charakteru dochovan˘ch<br />
staveb na jiÏní stranû mûsta, zakupovali se zde<br />
nejbohat‰í mû‰Èané. Koncentrace Ïidovsk˘ch domÛ<br />
v nejjiÏnûji poloÏené ulici jistû navíc plynula<br />
z toho, Ïe mûstská brána, jíÏ procházela cesta<br />
z Prahy, leÏela pÛvodnû pod stykem ulice Lindnerovy<br />
a Smifiické. Kdokoli tehdy pfiicházel do mûsta<br />
od Prahy, míjel je‰tû pfied vstupem na námûstí<br />
Ïidovské domy.<br />
Po vypovûzení ÎidÛ z âech v roce 1542 zÛstala<br />
v Jiãínû jen jediná rodina, která byla navíc pokfitûná,<br />
a vracení Ïidovského obyvatelstva zpût do<br />
mûsta probíhalo pomalu. 5 Krátkou, ale pro dûjiny<br />
jiãínsk˘ch ÎidÛ mimofiádnû v˘znamnou dobou bylo<br />
období vlády vévody Albrechta z Vald‰tejna. Jeho<br />
finanãník, b˘val˘ primas praÏské Ïidovské obce<br />
1<br />
Není-li uvedeno jinak, je autorem fotografií a kreseb<br />
P. Uliãn˘.<br />
Obr. 1. Indikaãní skica stabilního katastru mûsta Jiãín,<br />
1842, detail Îidovské ulice se synagogou, 2001.<br />
a dvorsk˘ Îid, kterému byl jako prvnímu Îidovi<br />
udûlen císafiem ‰lechtick˘ titul, Jakub Ba‰evi<br />
z Treuen Bergenu, získal spoleãnû se sv˘m str˘cem<br />
Leonem domy pfiímo na jiãínském námûstí.<br />
Cílem jejich nákupÛ bylo – jistû na základû vévodova<br />
konceptu – získat postupnû od jiãínsk˘ch<br />
mû‰ÈanÛ cel˘ západní blok domÛ na severní stranû<br />
námûstí, v jehoÏ zadní ãásti jiÏ vyrostla mincovna.<br />
Jiãín‰tí Îidé také tehdy dostali povolení<br />
ke stavbû synagogy, k její realizaci v‰ak jiÏ pro<br />
Vald‰tejnovu smrt v roce 1634 a Ba‰eviho útûk<br />
do Mladé Boleslavi nedo‰lo. 6 Její umístûní si lze<br />
ale s ohledem na tradiãní poÏadavky pfiedstavit<br />
nûkde uvnitfi skupovaného domovního bloku. Takov˘to<br />
areál s reprezentativním umístûním, plánovitû<br />
budovan˘ pfiímo uprostfied mûsta, nemá<br />
v dûjinách ãesk˘ch ÎidÛ obdoby. OdráÏel nepokry-<br />
■ Poznámky<br />
1 Snímky z této doby otiskli Rivka DORFMAN, Ben-Zion<br />
DORFMAN: Synagogues without Jews and the Communities<br />
that built and used them, Philadelphia 2000,<br />
s.181–186.<br />
2 K historii Ïidovského osídlení v Jiãínû viz Ferdinand<br />
MENâÍK: Dûjiny mûsta Jiãína. Díl I. Od zaloÏení aÏ do roku<br />
1620. Dílu I. svazek I., Jiãín 1902, s. 112, 117–118<br />
a 130; Antonín MARTÍNEK: Dûjiny ÎidÛ v Jiãínû, in: Hugo<br />
Gold (ed.), Îidé a Ïidovské obce v âechách v minulosti<br />
a pfiítomnosti I., Brno-Praha 1934, s. 199–203; Josef<br />
JIRâÁK: Pfiíspûvky k dûjinám jiãínsk˘ch ÏidÛ ve století sedmnáctém<br />
a osmnáctém, in: Roãenka spoleãnosti pro<br />
dûjiny ÎidÛ v ãeskoslovenské republice 5, 1933,<br />
s.137–152; t˘Ï: Pfiíspûvky k dûjinám jiãínsk˘ch ÏidÛ ve<br />
století osmnáctém a devatenáctém, in: Roãenka spoleãnosti<br />
pro dûjiny ÎidÛ v ãeskoslovenské republice 6,<br />
1934, s. 423–434; Jaroslav MENCL: Historická topografie<br />
mûsta Jiãína, ãást I, Jiãín 1940, s. 193–201.<br />
3 F. MENâÍK, cit. v pozn. 2, s. 130.<br />
4 F. MENâÍK, cit. v pozn. 2, s. 130; A. MARTÍNEK, cit.<br />
v pozn. 2, s. 199.<br />
5 A. MARTÍNEK, cit. v pozn. 2, s. 200.<br />
6 J. MENCL, cit. v pozn. 2, s. 193–194.<br />
433
tû místo, které jiãínsk˘m ÎidÛm v ãele s Jakubem<br />
Ba‰evim jako jedné z hlavních souãástí ekonomiky<br />
fr˘dlantského vévodství patfiilo.<br />
Po zániku fr˘dlantského vévodství na‰li jiãín‰tí<br />
Îidé nového ochránce v hrabûti Rudolfovi z Tiefenbachu.<br />
Ten jim – aã proti zemskému zákonu –<br />
udûlil v roce 1651 dekret, pozdûji je‰tû doplnûn˘<br />
a roz‰ífien˘, umoÏÀující jim Ïít ve mûstû aÏ v poãtu<br />
jedenácti rodin. 7 Neustálé stíÏnosti kfiesÈanské<br />
vût‰iny na jinovûrné sousedy nakonec v roce<br />
1716 vedly ke zru‰ení dekretu, následovanému<br />
v roce 1734 pfiíkazem k vystûhování, kter˘ v‰ak<br />
nebyl nikdy ani pfies opakované rozkazy proveden.<br />
Pfies neustál˘ útisk naopak v prÛbûhu<br />
17.a 18. století stoupal poãet Ïidovsk˘ch domÛ.<br />
V roce 1716 a 1726 jich bylo ‰est, 8 josefínsk˘<br />
434<br />
2<br />
3<br />
Zprávy památkové péãe / roãník 69 / 2009 / ãíslo 6 /<br />
MATERIÁLIE, STUDIE | Petr ULIâN¯ / <strong>Synagoga</strong> v Jiãínû<br />
katastr jich zná jiÏ devût, stejnû jako stabilní katastr<br />
z roku 1842.<br />
V prÛbûhu 17. století se Ïidovské osídlení soustfiedilo<br />
v severov˘chodním koutû mûsta. Zakladatelem<br />
této kolonie kolem dne‰ní Îidovské ulice<br />
byl nov˘ jiãínsk˘ pán, hrabû Vojtûch ze ·ternberka.<br />
Ten v roce 1689 koupil ãtyfii domy, pozdûj‰í<br />
ãp. 103–106 (VI–IX), a prodal je obratem ÎidÛm.<br />
O rok pozdûji pak k nûmu pfiikoupil protilehl˘ nároÏní<br />
dÛm ãp. 100 na rohu do ulice Palackého. Jiãínská<br />
obec, která si pfiála takto vzniklou enklávu<br />
pfii svátcích, kdy nejãastûji propukaly kfiesÈanské<br />
v˘buchy nenávisti, dobfie uzavfiít, se rozhodla v roce<br />
1767 je‰tû dokoupit dva sousední domy IV<br />
a V a následnû je prodat nov˘m Ïidovsk˘m majitelÛm.<br />
9<br />
Obr. 2. Jiãín, synagoga, celkov˘ pohled od severov˘chodu<br />
po zbofiení domu ãp. 102, v popfiedí tehdy bourané hradby<br />
a vlevo pozdûji rovnûÏ odstranûn˘ dÛm ãp. 80. (Fotoarchiv<br />
Regionálního muzea a galerie, F 6851)<br />
Obr. 3. Jiãín, synagoga, celkov˘ pohled od jihov˘chodu,<br />
2009.<br />
Novû vybrané místo bylo relativnû privilegované,<br />
protoÏe bylo chránûno mûstskou hradbou,<br />
a k tomu mûlo dobré vyhlídky na pfieÏití, protoÏe<br />
bylo dostateãnû vzdálené od v‰ech mûstsk˘ch<br />
<strong>kostelÛ</strong>. To se ukázalo jako prozíravé, takÏe kdyÏ<br />
byl jiãínsk˘m ÎidÛm oznámen roku 1726 v˘nos,<br />
podle kterého se mûli tak jako jiní Îidé v ãesk˘ch<br />
mûstech pfiestûhovat do vût‰í vzdálenosti od <strong>kostelÛ</strong>,<br />
nebylo pro to patrnû uãinûno Ïádné opatfiení<br />
ani vyhotoven poÏadovan˘ plán, jako v pfiípadû jin˘ch<br />
Ïidovsk˘ch ãtvrtí. 10<br />
Druhá polovina 18. století pfiedstavovala pro jiãínské<br />
Îidy urãité zabezpeãení jejich situace ve<br />
mûstû, které bylo provázeno jejich novou obchodní<br />
orientací. JiÏ roku 1747 se nové pfiíleÏitosti ujal<br />
Joachim Friedländer, kter˘ si pronajal obchodování<br />
s tabákem. Následoval jej Îid Markus, jenÏ mûl<br />
od roku 1753 aÏ do roku 1795 pronajat˘ prodej<br />
kofialky, kter˘ mu aÏ do roku 1772 pfiiná‰el v˘razné<br />
pfiíjmy. 11 Do souvislosti s tûmito zv˘‰en˘mi pfiíjmy<br />
jiãínsk˘ch ÎidÛ je moÏné dát i první zmínky<br />
o budovû synagogy.<br />
O její existenci se dozvídáme ze zprávy jiãínského<br />
purkmistra pfiednesené na shromáÏdûní<br />
obce 22. kvûtna 1773. Jeho informace, Ïe si Îidé<br />
postavili na své ‰kole – synagoze – hvûzdu velikosti<br />
„nikdy neb˘valé“, vyvolala velk˘ rozruch. ShromáÏdûní<br />
obãané proto vyslali k jiãínskému dûkanovi<br />
dva obecní star‰í s dotazem, zda ÎidÛm dala<br />
k instalovaní hvûzdy povolení konsistofi v Hradci<br />
Králové. KdyÏ zjistili, Ïe ÎidÛm bylo dovoleno pouze<br />
postavit ‰kolu, „jak kdysi stávala“, bylo nafiízeno,<br />
aby je‰tû téhoÏ dne do západu slunce byla<br />
hvûzda odstranûna, nebo se tak stane násilím. Jiãínsk˘m<br />
ÎidÛm nezbylo neÏ uposlechnout a hvûzdu<br />
odstranit. 12 V dal‰ím pramenu, v ocenûní ma-<br />
■ Poznámky<br />
7 J. JIRâÁK, cit. v pozn. 2, s. 138–140.<br />
8 J. JIRâÁK, cit. v pozn. 2, s. 144–149; J. MENCL, cit.<br />
v pozn. 2, s. 196.<br />
9 J. MENCL, cit. v pozn. 2, s. 197–201.<br />
10 J. JIRâÁK, cit. v pozn. 2, s. 147; F. ROUBÍK: Plánky<br />
obcí v âechách s vyznaãením Ïidovsk˘ch obydlí z r. 1727,<br />
in: âasopis spoleãnosti pfiátel ãesk˘ch 39, ã. 2–3.<br />
11 J. JIRâÁK, cit. v pozn. 2, s. 149.<br />
12 J. JIRâÁK, cit. v pozn. 2, s. 149.
jetku Ïidovské obce v Jiãínû z roku 1784, je uvádûna<br />
synagoga jako nová, zcela z kamene vystavûná<br />
a klenutá stavba v cenû 4000 zl. 13<br />
Pro stavbu synagogy bylo vybráno místo za ohybem<br />
ulice vedoucí od námûstí, kde zÛstal obtíÏnû<br />
zastaviteln˘ prostor, zaplÀovan˘ aÏ od poloviny<br />
15. století. Prvnû je zde dÛm, pozdûji znám˘ pod<br />
ãíslem IV, pfiipomínán v roce 1459. Po roce 1558<br />
zde byl postaven nov˘ objekt, zvan˘ kolem roku<br />
1600 kvÛli pfiilehlé vûÏici V ba‰tû, 14 kter˘ patrnû<br />
stál na místû dne‰ní synagogy. 15 Pfiipomínaná<br />
star‰í modlitebna nebo synagoga, která zde nûkde<br />
stávala, asi nebyla nijak v˘raznou stavbou, jinak<br />
by byla rozpoznatelná na vedutû mûsta Josefa<br />
Sikory z roku 1756. Obdélná hmota nové<br />
synagogy byla orientována k v˘chodu, s jiÏním prÛãelím<br />
odsazen˘m hluboko za uliãní ãáru Îidovské<br />
ulice. Toto odsazení bylo vynuceno zachováním<br />
dnes jiÏ zbofieného domu ãp. 102 (ã. IV a V podle<br />
josefínského a stabilního katastru), kter˘ hlavní<br />
prÛãelí synagogy ãásteãnû zakr˘val. PrÛhled<br />
z hlavních pfiístupov˘ch ulic dále blokovala hmota<br />
dnes rovnûÏ zbofieného domu ãp. 80 na konci ulice<br />
âelakovského. Odsazení synagogy od uliãní<br />
fronty ale umoÏnilo vznik malého nástupního<br />
a shromaÏìovacího prostranství, ze kterého bylo<br />
moÏné alespoÀ ãásteãnû vnímat i její architekturu.<br />
Jiãínská synagoga je pozoruhodnû dobfie dochovan˘<br />
pfiíklad pozdnû barokní synagogy s podéln˘m<br />
jednolodím, jaké byly pod vlivem velk˘ch<br />
barokních praÏsk˘ch synagog stavûny v ãesk˘ch<br />
mûstech aÏ do 19. století. 16 Její exteriérová architektura<br />
je zámûrnû prostá, podmínûná jistû restrikcí<br />
ze strany katolické administrativy. Stûny<br />
ãlení jen prostá pÛlkruhová okna a pilastry, kolem<br />
Zprávy památkové péãe / roãník 69 / 2009 / ãíslo 6 /<br />
MATERIÁLIE, STUDIE | Petr ULIâN¯ / <strong>Synagoga</strong> v Jiãínû<br />
4 5<br />
nichÏ se zalamuje bohatûji profilovan˘ architráv<br />
kladí. Jeho vlys je na jiÏním prÛãelí rytmizován trojicemi<br />
konkávnû projmut˘ch pilífikÛ, vycházejících<br />
typologicky ze zredukovan˘ch volut. âást tohoto<br />
pseudotriglyfu se dobfie dochovala pod stfiechou<br />
pozdûj‰ího schodi‰tû na Ïenskou tribunu, zde nikoli<br />
vyná‰en˘m pilastrem, kter˘ tady chybûl kvÛli<br />
pfiístavku schodi‰tû, ale profilovanou konzolou.<br />
Jak vypadaly ‰títy synagogy, není známé, po po-<br />
Ïáru v roce 1840 byly vyzdviÏeny nové ‰títy pouze<br />
jednoduchého trojúhelného tvaru.<br />
■ Poznámky<br />
13 J. MENCL, cit. v pozn. 2, s. 197.<br />
14 F. MENâÍK, cit. v pozn. 2, s. 117 a pfiiloÏené plány Jiãín<br />
1450 a Jiãín 1620.<br />
15 Základy objektÛ pfiedcházejících synagoze a b˘val˘ch<br />
domÛ ãp. 80 a 102, zbofien˘ch za asanace Îidovské ulice,<br />
byly odkryty v roce 2002. Petr ULIâN¯: Opevnûní<br />
mûsta Jiãína, in: PrÛzkumy památek, XI, 2004, ã.1,<br />
s.128–139.<br />
16 Následující text vychází z tûchto prÛzkumÛ – Petr<br />
ULIâN¯: Stavebnû historick˘ prÛzkum synagogy v Jiãínû,<br />
2001; t˘Ï: Dokumentace obloÏení stûn, dfievûné podlahy<br />
a vyhodnocení sondáÏí v synagoze v Jiãínû, 2002; t˘Ï:<br />
Hloubkov˘ prÛzkum synagogy v Jiãínû, 2002. Architektufie<br />
jiãínské synagogy se podrobnû vûnoval Arno PA¤ÍK: History<br />
and Renovation of Jiãín Synagogue, in: Judaica Bohemiae,<br />
XL, 2004, s. 104–122. Jeho text je z poloviny<br />
pfiepis m˘ch nepublikovan˘ch prÛzkumÛ a zde prezentovaného<br />
ãlánku. Popis stavby uvádí také Zdenûk WIRTH<br />
v nevydané práci Soupis památek historick˘ch a umûleck˘ch<br />
v království âeském. Politick˘ okres Jiãínsk˘, 1908,<br />
ÚDU AV âR, DSF, pozÛstalost ZdeÀka Wirtha, s. 41–42.<br />
Obr. 4. Jiãín, synagoga, pohled smûrem ke schránce na<br />
Tóru pfied rekonstrukcí. (Foto TomበRasl, 1999)<br />
Obr. 5. Jiãín, synagoga, pohled smûrem ke schránce na<br />
Tóru po rekonstrukci, 2009.<br />
Obr. 6. Jiãín, synagoga, rekonstrukce zasklení okna,<br />
2003.<br />
6<br />
435
Stavba synagogy byla vymûfiena na mírnû ne-<br />
pravidelném obdélném pÛdoryse, <strong>dosahu</strong>jícím<br />
v interiéru maximálnû 18 na 11 praÏsk˘ch loktÛ<br />
(10,8 na 6,5 m) a v exteriéru pfii síle zdí zhruba<br />
1,5 lokte (90 cm) maximální velikosti 21,5 na 14<br />
loktÛ (12,7 na 8,2 m). Rozdíl délky stavby vlivem<br />
zkosení západní stûny nepfiesahuje pÛl lokte.<br />
Svou velikostí odpovídá obvykl˘m a patrnû<br />
pfiedepsan˘m rozmûrÛm malomûstsk˘ch synagog.<br />
Ukazuje to povolení z 13. dubna roku 1765<br />
k roz‰ífiení synagogy v nedalek˘ch Hofiicích od<br />
hradeckého biskupa Hefimana Hanibala. Podle<br />
nûho mûla stavba uvnitfi dosahovat rozmûrÛ 18<br />
na 12 loktÛ, zvenãí 14 loktÛ, stejnû jako v˘‰ka<br />
se stfiechou. ZároveÀ bylo podmínûno, Ïe budova<br />
musí b˘t zvenãí prostá v‰ech ozdob. 17 Nepravideln˘<br />
pÛdorys jiãínské synagogy byl ovlivnûn snahou<br />
o maximální vyuÏití nestandardní parcely.<br />
V délce necel˘ch dvou metrÛ se stavba sv˘m západním<br />
prÛãelím pfiimkla ke star‰ímu domu ãp.<br />
103 (ã. VI), zatímco severov˘chodním nároÏím<br />
byla synagoga zaloÏena pfiímo do zdi mûstského<br />
opevnûní, která obíhala severní a v˘chodní fasádu<br />
stavby. ZaloÏení na staticky nejisté hradební<br />
zdi poblíÏ hradebního pfiíkopu si vyÏádalo zpevnûní<br />
vnû hradeb zaloÏen˘m opûrákem. Díky nûmu<br />
zÛstala ãást hradeb svázaná s opûrákem v hmotû<br />
synagogy i po zbofiení zdi v roce 1907.<br />
Hlavní vstup do synagogy byl na západní stranû<br />
hlavního prÛãelí a byl pÛvodnû rámován pískovcov˘m<br />
ostûním, z nûhoÏ byl pfii opravû nalezen vy-<br />
‰lapan˘ práh. Pfied hlavní vchod byla zfiejmû brzy<br />
po dostavûní synagogy pfiistavûna otevfiená pfiedsíÀ,<br />
sklenutá na robustní pískovcov˘ sloup, ze<br />
které bylo pfiístupné i ‰nekové schodi‰tû vedoucí<br />
na Ïenskou tribunu. Îe se s pfiedsíní poãítalo jiÏ<br />
pfii projektu, ukazuje konzolovité zkrácení pilastru<br />
nad ní. Konstrukãní detaily, jako pfiizdûní na spáru<br />
patra pfiedsínû nebo zakrytí pfiekladu portálu<br />
nízkou plackovou klenbou, ukazují ale na v˘stavbu<br />
v pozdûj‰í fázi. Na konci 19. století byla v˘chodní<br />
arkáda pfiedsínû zaslepena a opatfiena<br />
drobn˘m kruhov˘m oknem s litinov˘m rámem<br />
a do prÛãelní arkády byly osazeny dvefie. Tím se<br />
stal b˘val˘ hlavní portál zbyteãn˘ a byl odstranûn.<br />
V roce 1840 synagoga vyhofiela 18 a ‰nekové<br />
schodi‰tû bylo nahrazeno pfiím˘m jednoramenn˘m<br />
schodi‰tûm, pfiístupn˘m od jihu samostatn˘m<br />
vstupem. Z pÛvodního ‰neku zÛstal jen v prÛãelní<br />
stûnû vybran˘ pÛlkruhov˘ v˘klenek. Na mezipodestu<br />
schodi‰tû, leÏící pfied vstupem na tribunu, bylo<br />
zfiejmû moÏné vstoupit i z pfiilehlé místnosti prvního<br />
patra sousedního domu ãp. 103, ve které je<br />
v tûchto místech jen tenkou plentou zazdûná nika.<br />
Star‰í stfiechu si ãást patra pfiedsínû uchovala<br />
pfied vstupem na tribunu a stopy odstranûného<br />
436<br />
Zprávy památkové péãe / roãník 69 / 2009 / ãíslo 6 /<br />
MATERIÁLIE, STUDIE | Petr ULIâN¯ / <strong>Synagoga</strong> v Jiãínû<br />
dílu jsou patrné na stûnû domu ãp. 103 pod stfiechou<br />
nového schodi‰tû.<br />
Témûfi intaktnû dochovan˘ jednolodní prostor interiéru<br />
synagogy je zaklenut valenou klenbou pÛlkruhového<br />
profilu s trojúheln˘mi v˘seãemi, vyztu-<br />
Ïenou pasy pfiecházejícími na stûnách v pilastry.<br />
Stfiední a v˘chodní pole je prohloubeno vpadl˘m<br />
polem, chybûjícím u západního pole, kde se pfiedpokládalo<br />
vût‰í zatíÏení od konstrukcí Ïenské tribuny.<br />
K mimofiádnû harmonickému dojmu z interiéru<br />
pfiispívá mnohonásobnû se opakující pÛlkruhov˘<br />
motiv objevující se v rÛzné velikosti a rytmu ve<br />
struktufie stavby – vpadlá pole jsou zavr‰ena pÛlkruhov˘m<br />
pasem, kter˘ se pne nad pÛlkruhov˘mi<br />
záklenky oken, a tok klenby rytmizují pasy, modelující<br />
také vizuálnû dominantní pÛlkruhové líce v˘chodní<br />
a západní stûny. âistotu hmot doplÀují<br />
úseky fiíms pod nábûhem klenby zalomené kolem<br />
pilastrÛ a jejich hmotné volutové hlavice. Pfii zemi<br />
byly pilastry zaloÏené na kubickém soklu, kter˘<br />
se ale dochoval jen u jihozápadního z nich, ostatní<br />
byly vãetnû dolní ãásti pilastrÛ kvÛli lavicím<br />
a dfievûnému obloÏení dodateãnû zkráceny profilovan˘m<br />
podseknutím. Podobnû byly dodateãnû<br />
odsekány ãtyfii hlavice pfii roz‰ifiování Ïenské tribuny.<br />
Liturgie synagogy se odehrávala kolem dvou<br />
bodÛ – schránky na Tóru, zpravidla umístûné ve<br />
v˘chodní stûnû, a místa, kde byla Tóra ãtena, coÏ<br />
byl podle stfiedoevropsk˘ch zvyklostí stfied synagogy.<br />
Kolem tohoto ohrazeného a vyv˘‰eného<br />
místa zvaného bima se také koncentricky rozmís-<br />
Èovala sedadla ãlenÛ komunity. Vût‰ina bim byla<br />
ale z interiérÛ synagog odstranûna vlivem reformace<br />
v prÛbûhu druhé poloviny 19. století a místo<br />
ke ãtení se pfiesunulo pfied schránku na Tóru,<br />
coÏ se stalo také v Jiãínû.<br />
Pfii obnovû jiãínské synagogy bylo nalezeno dostateãné<br />
mnoÏství pozÛstatkÛ po této odstranûné<br />
bimû, takÏe ji bylo moÏné rekonstruovat jak teoreticky,<br />
tak fyzicky. Její kontury se r˘sovaly jiÏ<br />
v kamenné dlaÏbû nalezené pod novodobou dfievûnou<br />
podlahou v místech novûj‰ích ciheln˘ch v˘plní.<br />
Po vyzdviÏení v˘plní byl pak odkryt její kompletní<br />
základ. Bima byla ãtvercová, o stranû dlouhé<br />
235 cm, tedy 4 lokty, pfii síle zdi 20 cm, a byla zaloÏená<br />
témûfi ve stfiedu synagogy, jen o 50 cm<br />
posunutá v˘chodním smûrem od geometrického<br />
stfiedu. V souladu s tradicí byly nalezeny stopy<br />
jednoho vstupu v podobû otisku dlaÏdice ze severozápadního<br />
rohu, na stranû západní stûny.<br />
Oproti tradici v‰ak místo diagonálnû poloÏeného<br />
protûj‰ího vstupu ve v˘chodní stûnû byla celá<br />
tato stûna vypu‰tûna a zÛstaly z ní jen 15 cm hluboké<br />
„anty“. Absenci stûny dokládaly pískovcové<br />
dlaÏdice nalezené v místech jejího pfiedpokláda-<br />
ného prÛbûhu. Dal‰í dochované maltové otisky<br />
po dlaÏdicích uvnitfi bimy ukázaly, Ïe vnitfiní podlaha<br />
nebyla v rozporu s tradicí vyv˘‰ena nad okolí.<br />
Neobvykle komponovaná bima jiãínské synagogy<br />
se podobala unikátnû dochované bimû synagogy<br />
ve v˘chodoãeské LuÏi. Ta byla rovnûÏ celou svou<br />
v˘chodní stranou otevfiena smûrem ke schránce,<br />
ke které ale byla oproti jiãínské celá pfiisunuta. 19<br />
Obû bimy jsou tak dokladem pozoruhodné promûny,<br />
která jiÏ koncem 18. století anticipovala<br />
radikální zmûny liturgického provozu provádûné<br />
po polovinû 19. století.<br />
Stûny bimy byly ukonãeny kamennou fiímsou,<br />
jejíÏ ãtyfii fragmenty byly druhotnû zazdûny do pfiizdívky<br />
pfied schodi‰tû ke schránce. Nejvût‰í nalezen˘<br />
fragment je zároveÀ nároÏní, s jen 5 cm ‰irokou<br />
„antou“. ¤ímsy byly profilované smûrem ven<br />
a jejich fragmenty si dodnes zachovaly v˘razn˘<br />
ãervenohnûd˘ nátûr. Na spodním okraji nároÏního<br />
fragmentu fiímsy se také dochovaly stopy okrové<br />
barvy, kterou byly natfieny vnitfiní stûny. Obdobnou<br />
kombinaci barev má i bima Pinkasovy synagogy<br />
v Praze, pocházející ze stejné doby. Podle<br />
analogií z dal‰ích synagog lze pfiedpokládat, Ïe<br />
vnûj‰í stûny jiãínské bimy lemovaly lizénové rámy<br />
stejné barevnosti jako fiímsa. Pole mezi nimi mohla<br />
b˘t opatfiena bíl˘m nátûrem, protoÏe v tenké<br />
naváÏce pod druhotnou dlaÏbou na místû bimy<br />
byly nalezeny kusy takto zabarvené omítky. 20 Na<br />
parapetu bimy byla osazena kovaná mfiíÏ, po níÏ<br />
se na fragmentech fiímsy dochovaly vrtané kruho-<br />
■ Poznámky<br />
17 E. ZWIEFELHOFER: Dûjiny ÎidÛ v Hofiicích v Podkrko-<br />
no‰í, in: Hugo Gold (ed.), Îidé a Ïidovské obce, s. 188.<br />
Hofiická synagoga byla následnû pfiestavûna v roce 1767.<br />
Podle zachovan˘ch pfiedpisÛ pro synagogu v blízkém Turnovû,<br />
stavûnou po poÏáru v roce 1707, byla naproti tomu<br />
vyÏadována stavba nepomûrnû men‰í, o vnûj‰í délce<br />
13,25 a vnitfiní 11,75 lokte, pfii ‰ífii 8 loktÛ a celkové v˘‰i<br />
9 loktÛ. Hugo SEGER: Dûjiny ÎidÛ v Turnovû, in: Hugo<br />
Gold (ed.), Îidé a Ïidovské obce, s. 680.<br />
18 Terezie DUBINOVÁ: Report on the Jiãín Fire of 23 June<br />
1840 (Found in the Genisah of Jiãín Synagogue), in: Judaica<br />
Bohemiae, XL, 2004, s. 123–124.<br />
19 K synagoze v LuÏi viz Václav SVÁTEK: Dûjiny ÎidÛ v Lu-<br />
Ïi, in: Hugo Gold (ed.), Îidé a Ïidovské obce, s. 394–395;<br />
Arno PA¤ÍK: Rekonstrukce Ïidovsk˘ch památek v âeské<br />
republice, in: Zprávy památkové péãe, 59, 1999, ã.9,<br />
s. 317 a obr. 5 na s. 315; t˘Ï: BudeÈ to zapsáno pro budoucí.<br />
Zpráva o rekonstrukci vzácné pozdnû barokní synagogy<br />
v LuÏi ve v˘chodních âechách, in: Ro‰ Chode‰, 65,<br />
srpen 2003, s. 12–13.<br />
20 Pfii rekonstrukci byl vnitfiek stûn bimy natfien bíle, lizény<br />
zelenû a vpadlé pole ãervenû.
Zprávy památkové péãe / roãník 69 / 2009 / ãíslo 6 /<br />
MATERIÁLIE, STUDIE | Petr ULIâN¯ / <strong>Synagoga</strong> v Jiãínû<br />
7a<br />
8 9<br />
Obr. 7a. Jiãín, synagoga, rekonstrukce pÛdorysu pfiízemí<br />
v roce 1773. (Zamûfiení M. Fuchs, 2001; kresba a doplnûní<br />
Petr Uliãn˘, 2009)<br />
Obr. 7b. Jiãín, synagoga, rekonstrukce pÛdorysu pfiízemí<br />
v roce 1840. (Zamûfiení M. Fuchs, 2001; kresba a doplnûní<br />
P. Uliãn˘, 2009)<br />
Obr. 8. Jiãín, synagoga, pÛdorys pfiízemí se zakreslením<br />
odkryté dlaÏby, tmavû jsou zv˘raznûny pÛvodní prvky,<br />
2002.<br />
Obr. 9. Jiãín, synagoga, pÛdorys a pohledy na podlahu<br />
a obloÏení pfiízemí, 2001.<br />
7b<br />
437
438<br />
10<br />
Zprávy památkové péãe / roãník 69 / 2009 / ãíslo 6 /<br />
MATERIÁLIE, STUDIE | Petr ULIâN¯ / <strong>Synagoga</strong> v Jiãínû
10<br />
Obr. 10. Jiãín, synagoga, odkryté fragmenty bimy a star-<br />
‰ích konstrukcí, 2003.<br />
Obr. 11. Jiãín, synagoga, fragment nároÏní ãásti fiímsy<br />
ukonãující parapet zaniklé bimy, nalezen˘ v konstrukcích<br />
schodi‰tû ke schránce, 2003.<br />
vé otvory. Îádn˘ otvor se v‰ak kupodivu nenacházel<br />
na jediném nalezeném nároÏním kusu, trn<br />
mfiíÏe byl naopak nalezen v jeho ãele. Pfiedstavu<br />
o tvarování dává dochovaná mfiíÏ bimy v LuÏi,<br />
s mnoha je‰tû renesanãními motivy, které se opakovaly<br />
i v mfiíÏi galerie nedaleké synagogy v Turnovû.<br />
Jiãínská mûla ale jednu zvlá‰tnost – ve<br />
vzdálenosti 30 cm od v˘chodního kraje bimy se<br />
v pÛvodní dlaÏbû nalezly ãtyfii otvory po mfiíÏi<br />
o délce 215 cm, nahrazující chybûjící v˘chodní<br />
stûnu. Byla pravdûpodobnû pfiipojena k bimû; jen<br />
tak lze vysvûtlit ono uchycení v ãelu nalezeného<br />
fragmentu fiímsy. 21 Po strÏení bimy byla ãelní mfiíÏ<br />
zachována a pfii zfiizování dfievûné podlahy na konci<br />
19. století byla vyzvednuta a uloÏena do nové<br />
podlahy na stejném místû, jak na to ukazovaly<br />
stopy po ukotvení.<br />
Schránka na Tóru – aron ha-kode‰ – stojí ve<br />
stfiedu v˘chodní stûny synagogy a dodrÏuje tak<br />
pfiibliÏnû poÏadovanou orientaci k Jeruzalému.<br />
Traduje se, Ïe edikulová architektura rámující<br />
schránku byla údajnû upravena z barokního oltáfie,<br />
získaného z b˘valého jezuitského kostela<br />
sv.Ignáce v Jiãínû v roce 1773. 22 Dfievûn˘ nástavec<br />
dekorovan˘ rokajemi pochází z doby stavby<br />
synagogy a byl tehdy orámován malovanou sytû<br />
ãervenou draperií, asi nejstar‰í nalezenou nástûnnou<br />
malbou synagogy. Samotná schránka na<br />
Tóru je obezdûná dfievûná skfiíÀ, vysunutá z posvátn˘ch<br />
dÛvodÛ mimo obvod synagogy. V úpravû<br />
datované nalezen˘m nápisem do roku 1830 byla<br />
dfievûná skfiíÀ potaÏena plátnem a vymalována<br />
malífiem J.Tich˘m z Jiãína. 23 Tehdy byly asi osazeny<br />
i nové dvoukfiídlé dvefie. Vnitfiek skfiínû obsahoval<br />
po stranách úchytky pro tyã a byl vûtrán<br />
dodateãnû vylomen˘m prÛduchem.<br />
Sloupová architektura schránky vrcholí rozeklan˘m<br />
a volutovû stoãen˘m kladím ukonãen˘m vázami<br />
s rokajem, zalamovan˘m nad páry sloupÛ,<br />
Zprávy památkové péãe / roãník 69 / 2009 / ãíslo 6 /<br />
MATERIÁLIE, STUDIE | Petr ULIâN¯ / <strong>Synagoga</strong> v Jiãínû<br />
korunovan˘ch robustnûji proveden˘mi pseudokorintsk˘mi<br />
hlavicemi. I kdyÏ byly inspirovány kfies-<br />
Èansk˘mi oltáfii a v jiãínském pfiípadû dokonce asi<br />
pfiímo z jednoho oltáfie adaptovány, odkazovaly<br />
v synagoze tordované sloupy na ·alamounÛv<br />
chrám, z nûhoÏ údajnû pocházely podobné sloupy<br />
chované v bazilice sv. Petra v ¤ímû. Jako symbol<br />
demonstrace kulturního a historického bohatství<br />
Ïidovského národa se tento motiv po stranách<br />
aronu ha-kode‰ asi poprvé objevil v fiímské synagoze<br />
Il Tempio v dobû vrcholící rekatolizace a první<br />
gettoizace ÎidÛ. Stejn˘ motiv byl pouÏíván i na<br />
oponách a v kniÏních ilustracích, jako napfiíklad<br />
v díle Netzah Yisrael praÏského rabína Jehudy<br />
ben Löwyho. Edikulov˘ motiv byl v tûchto pracích<br />
zfiejmû chápán jako symbol obnoveného Chrámu<br />
a Mesiá‰e, kter˘ pfiijde skrze zobrazenou sloupovou<br />
bránu. 24 Symbolick˘ v˘znam mûl i mal˘ otvor<br />
nad schránkou, objevující se v této poloze jiÏ od<br />
stfiedovûk˘ch synagog. 25<br />
Z opon zakr˘vajících schránku evidoval v roce<br />
1908 Zdûnûk Wirth nejstar‰í, darovanou Isákem<br />
Goliothem v roce 1819, která byla „vy‰ívaná zlatem<br />
a stfiíbrem (ornament rostlinn˘ v plochách,<br />
svrchu tabulka nápisu a po bocích vázy s kyticemi)“.<br />
Dal‰í byla „pestrá hedvábím vy‰itá, z 1. pol.<br />
19. stol: Tfii arkády maurské, pod nimi z váz stromy<br />
rÛÏové, na nich ptáci, nejv˘‰e páv. V arkádách<br />
visí lampy, nejv˘‰e 6 okének s kyticemi ve vázách“.<br />
26 Z konce 19. století se v muzejních sbírkách<br />
Îidovského muzea v Praze dochovala fiada<br />
dal‰ích opon a draperií a také vûãné svûtlo. 27 Na<br />
zavû‰ení opony a draperie se nad schránkou dochovaly<br />
tfii kovové tyãe s háãkem a na kaÏdé stranû<br />
trojice kladek na jejich staÏení.<br />
PÛvodní schodi‰tû ke schránce bylo odstranûno,<br />
zÛstala po nûm pouze stopa o ‰ífice 250<br />
a hloubce 140 cm, patrná v pÛvodní kamenné<br />
dlaÏbû. Jeho stupnû byly uloÏeny mezi boãními<br />
stûnami, z nichÏ byly nalezeny základové konstrukce.<br />
Schodi‰tû bylo pfiímé a obsahovalo zfiejmû<br />
jen tfii stupnû, pfiiãemÏ posledním stupnûm<br />
bylo jiÏ plató pfied samotnou schránkou. V pravé<br />
■ Poznámky<br />
21 ProtoÏe toto fie‰ení nálezové situace nebylo k dispozi-<br />
ci pfii rekonstrukci, byla nalezená fiímsa osazena na protûj‰í<br />
stranû bimy.<br />
22 J. MENCL, cit. v pozn. 2, s. 197 a 327 uvádí, Ïe se<br />
jednalo o b˘val˘ oltáfi sv. Sekundiny, kter˘ byl v kostele<br />
sv. Ignáce zfiízen po poÏáru v roce 1681. Zdenûk WIRTH:<br />
Soupis památek historick˘ch a umûleck˘ch v království<br />
âeském. Politick˘ okres Jiãínsk˘ (rukopis – nedatované<br />
poznámky), ÚDU AV âR, DSF, W-A-XXIIIb, s. 131, dodává,<br />
Ïe sloupková architektura tohoto oltáfie byla provedena<br />
v roce 1719. Wirth dále soudí, Ïe oltáfi mûl b˘t do synagogy<br />
pfienesen aÏ po opravû kostela v roce 1900, kdy byly<br />
v‰echny star‰í oltáfie z lodi odstranûny. Transferu oltáfie<br />
v tak pozdní dobû odporují zji‰tûní, podle kter˘ch byla<br />
spodní sloupová architektura schránky vãetnû soklu osazena<br />
pfii stavbû synagogy. Ze snímkÛ zru‰en˘ch oltáfiÛ je<br />
znám pouze oltáfi Panny Marie Ru‰ánské, publikovan˘<br />
Bedfiichem PROFELDEM: Kostel sv. Ignáce v Jiãínû, Jiãín<br />
1906, obr. 12 na s. 26, kter˘ je zcela odli‰ného typu neÏ<br />
architektura schránky. Wirth v‰ak uvádí, Ïe oltáfi sv. Sekundiny<br />
byl pfiesn˘m pendantem tohoto oltáfie. Z toho plyne,<br />
Ïe stávající orámování schránky nemohlo b˘t upraveno<br />
z oltáfie zru‰eného v roce 1900.<br />
23 Nápis tvofií dva oddíly; oba jsou nûmecké, prav˘ je ale<br />
psán hebrejskou kurzivou. Prv˘ nápis v pfiekladu zní:<br />
„KdyÏ kvÛli v‰e zniãujícímu ãasu Ïádn˘ tah ‰tûtce jiÏ rozpoznateln˘<br />
nebude, tak buì tûm na svûtû pozdûj‰ím pfiinejmen‰ím<br />
mé jméno v pamûti uchované. J. Tich˘ malífi<br />
v Jiãínû 9. ãervence 1830.“ Druh˘, hÛfie ãiteln˘ nápis rozvíjí<br />
téma prvého a dodává pro dal‰í generace, Ïe tento<br />
chrám byl obnoven v roce 1830. Z nûkolika jmen je ãitelné<br />
pouze Baruch ben Meir. Pfiepis a pfieklad Jan Kindermann<br />
a Terezie Dubinová.<br />
24 Bracha YANIV: The Origin of the „Two-Column Motif“<br />
in European Parokhot, in: Jewish Art, 15, 1989, s. 16–<br />
43; Annette WEBER: Ark and Curtain: Monuments for<br />
a Jewish Nation in Exile, in: Bianca Kühnel (ed.), The Real<br />
and Ideal Jerusalem in Jewish, Christian and Islamic Art,<br />
Jewish Art, 23–24, 1997–1998, s. 89–99. Schránku rámovanou<br />
tordovan˘mi sloupy mûly ãeské synagogy v Drmoule,<br />
KÛzové, KynÏvartu, Novém BydÏovû, Tachovû<br />
a v sousedním Turnovû. Viz Hugo Gold (ed.), Îidé a Ïidovské<br />
obce v âechách v minulosti a pfiítomnosti I., Brno –<br />
Praha 1934.<br />
25 Centrální okénko bylo i ve Staronové synagoze v Praze,<br />
kde je vlastnû jeho poloha vzhledem k pouÏité koncepci<br />
dvoulodí problematická. Zdenka MÜNZEROVÁ: Staronová<br />
synagoga v Praze, Zvlá‰tní otisk z Roãenky<br />
spoleãnosti pro dûjiny ÎidÛ v âeskoslovenské republice,<br />
Praha 1932, s. 10.<br />
26 Z. WIRTH, cit. v pozn. 16, s. 41.<br />
27 ProtoÏe textilie i hmotné pfiedmûty jsou registrovány<br />
bez rozli‰ení ve svozu jiãínského okresu, kde bylo více Ïidovsk˘ch<br />
obcí a synagog, není u vût‰iny pfiedmûtÛ moÏné<br />
bezpeãnû urãit jejich pÛvod. Podle jmen dárcÛ, znám˘ch<br />
z Jiãína, je moÏné za jiãínsk˘ povaÏovat plá‰tík na Tóru darovan˘<br />
Volfem Kantorem a jeho manÏelkou Fajgele v roce<br />
1858 (ã. 65828), draperii darovanou Menachem Polakem<br />
a jeho Ïenou Rezl v roce 1895 (ã. 57411) a oponu darovanou<br />
Rejzl, manÏelkou Mo‰e Tobiata z Jiãína v roce<br />
1890 (ã. 57424). Dvû Z. Wirthem uvádûné opony se bohuÏel<br />
ve sbírkách Îidovského muzea Praha nenalézají. Za<br />
pfieklad nápisÛ dûkuji Terezii Dubinové, za pomoc s vyhledáním<br />
materiálÛ dûkuji pracovníkÛm Îidovského muzea<br />
Praha Magdû Veselské, Pavle Máãové a Miroslavu Kunto-<br />
‰ovi.<br />
439
ãásti bylo vynecháno místo pro kantora, jak pro<br />
to svûdãí pozÛstatek svûtle zelenû malované<br />
omítky na soklu schránky nalezen˘ velmi nízko<br />
nad zemí, kter˘ by jinak musel b˘t zakryt schodi‰tûm.<br />
Pravdûpodobnû v roce 1830 bylo celé<br />
schodi‰tû rozebráno a jednotlivé stupnû byly druhotnû<br />
pouÏity pro nové dvouramenné schodi‰tû.<br />
Prvky pÛvodního schodi‰tû byly pfiitom hrubû pfiitesány<br />
a slouÏily jako podklad pro dfievûné oblo-<br />
Ïení, po kterém se dochovaly stopy na omítce<br />
soklu. Obû symetrická ramena schodi‰tû dosahovala<br />
jen 50 cm ‰ífiky, s v˘jimkou nejspodnûj-<br />
‰ích stupÀÛ, které byly protaÏeny ke dvûma kamenn˘m<br />
sloupÛm, pfiedstaven˘m pfied schodi‰tû<br />
a malé pódium u schránky. Sloupy pozdnû empírového<br />
v˘razu vrcholily ploch˘mi hlavicemi s jemnû<br />
propracovan˘m dekorem provazcÛ, perlovce<br />
440<br />
12<br />
13<br />
Zprávy památkové péãe / roãník 69 / 2009 / ãíslo 6 /<br />
MATERIÁLIE, STUDIE | Petr ULIâN¯ / <strong>Synagoga</strong> v Jiãínû<br />
a vejcovce, nasazen˘mi skrze kalichovitû vybrané<br />
hrdlo na kanelovan˘ dfiík. Profilovaná patka stála<br />
na zdûné kubické podezdívce, pfiedsazené pfied<br />
sytû ãervenohnûdû natfiené ãelo pódia. V plochém<br />
vrcholu hlavic bylo vyhloubeno lÛÏko pro<br />
osazení svícnÛ, které byly pozdûji nahrazeny plynov˘mi<br />
lampami. O jejich pÛvodní monumentální<br />
podobû si lze udûlat pfiedstavu podle synagogy<br />
v Turnovû, kde byly osazeny obdobné sloupy, dodnes<br />
nesoucí mohutné svícny se zakroucen˘mi<br />
rameny. 28 Tyto dva sloupy, v podobné asociaci jako<br />
u sloupÛ edikuly, asi mûly pfiedstavovat Jakín<br />
a Boáz, stojící kdysi pfied ·alamounov˘m chrámem.<br />
Nûkdy na konci 19. století bylo úzké dvouramenné<br />
schodi‰tû ke schránce prohloubeno<br />
o 40 cm, pfiiãemÏ byly posunuty i oba sloupy. Do<br />
pfiizdívky pfied star‰í ãelo pódia byly zazdûny frag-<br />
Obr. 12. Jiãín, synagoga, pohled k tribunû po rekonstruk-<br />
ci, 2009.<br />
Obr. 13. Jiãín, synagoga, Ïenská tribuna po rekonstrukci,<br />
2009.<br />
Obr. 14. Jiãín, synagoga, architektonická studie obnovy<br />
interiéru synagogy, podéln˘ a pfiíãn˘ fiez, 2002.<br />
menty polychromovan˘ch fiíms z tehdy zbofiené bimy.<br />
Nové ãelo pódia bylo pfiekryto dfievûnou deskou,<br />
schody zÛstaly rovnûÏ dfievûné. Se sloupy<br />
byla pfienesena i star‰í mfiíÏ, dekorovaná hrotit˘mi<br />
oblouãky.<br />
V západní ãásti synagogy byla pfiíãkou od hlavního<br />
sálu oddûlena pfiedsíÀ, jejíÏ základy byly nalezeny<br />
pod mlad‰í dlaÏbou. Stopy po pfiíãce byly<br />
ukryty i na boãních stûnách v podobû hrubû uta-<br />
Ïeného ‰tukového pásu, k nûmuÏ byla na spáru<br />
dodateãnû pfiíãka pfiipojena. Vstup do hlavního<br />
sálu byl zfiejmû ve stfiedu stûny – na ose synagogy,<br />
rámovan˘ po stranách okny. Pfiíãka nesla Ïenskou<br />
galerii s parapetem nasazen˘m na trám<br />
s jemnû profilovanou ‰tukovou fiímsou. Pfii roz‰ifiování<br />
a zvy‰ování tribuny byl tento trám druhotnû<br />
pouÏit v podlaze a zde nalezen pfii rekonstrukci.<br />
PÛvodnû byla pfiedsíÀ kryta ‰tukovan˘m stropem<br />
s fabionem, nahrazen˘m pfii zv˘‰ení tribuny bednûn˘m<br />
podhledem. ProtoÏe se prostor pod tribunou<br />
ukázal jako velmi tmav˘, bylo v severní stûnû<br />
dodateãnû prolomeno malé okno. Zadní stûnu<br />
pfiedsínû ãlenila trojice nik se segmentov˘m pasem<br />
a s lavicemi, z nichÏ stfiední nesla je‰tû pfied<br />
rekonstrukcí smaltovan˘ ‰títek s ãíslem 71. Roz-<br />
‰ifiování je patrné i na tribunû samotné, jejíÏ prkna<br />
podlahy byla pozdûji nastavována. Pfii rekonstrukci<br />
byly také nalezeny kapsy po trámu pÛvodního<br />
parapetu. K prvnímu roz‰ífiení, nebo teprve k postavení<br />
tribuny do‰lo kolem roku 1809, jak dolo-<br />
Ïil dendrochronologick˘ prÛzkum. 29 Podle téhoÏ<br />
prÛzkumu byla datována dal‰í úprava do doby kolem<br />
roku 1871. Z tohoto období zfiejmû pocházely<br />
i lavice s tradiãními pÛlkruhov˘mi ãely o ‰ífice<br />
36–38 cm a v˘‰ce 104 cm, jejichÏ stopy byly patrné<br />
v bednûném obloÏení stûn. V severní ãásti<br />
byly ãtyfii fiady a v jiÏní jen tfii, oddûlené pÛlmetrovou<br />
uliãkou. Ve velmi dobrém stavu se dochoval<br />
parapet tribuny s pultem a skfiíÀkami na modlitební<br />
knihy. Zvlá‰tností západní pfiedsínû bylo, Ïe<br />
nebyla podle tradice vyv˘‰ená nad podlahu hlav-<br />
■ Poznámky<br />
28 H. SEGER, cit. v pozn. 17, s. 680.<br />
29 Josef KYNCL: Znaleck˘ posudek ã. 287–27/03 na<br />
dendrochronologick˘ prÛzkum trámÛ z vestavûné galerie<br />
synagogy v Jiãínû, Îidovská ul., 2003.
Zprávy památkové péãe / roãník 69 / 2009 / ãíslo 6 /<br />
MATERIÁLIE, STUDIE | Petr ULIâN¯ / <strong>Synagoga</strong> v Jiãínû<br />
14<br />
441
442<br />
15<br />
Zprávy památkové péãe / roãník 69 / 2009 / ãíslo 6 /<br />
MATERIÁLIE, STUDIE | Petr ULIâN¯ / <strong>Synagoga</strong> v Jiãínû
ního sálu, ale naopak se z ní jedním stupnûm<br />
stoupalo vzhÛru. DÛvody pro to asi byly statické.<br />
Jak bylo zji‰tûno nedaleko od základÛ bimy, byla<br />
tûsnû pod dlaÏbou vedena kovová táhla stahující<br />
celou budovu, patrnû z obavy pfied ujetím svaÏujícího<br />
se terénu za hradbou. KvÛli v˘‰ce tûchto kotev<br />
tedy nebylo moÏné podlahu poloÏit níÏe. Pfii<br />
opravû v roce 1905 byly v‰echny nepravidelnosti<br />
v podlaze odstranûny, pfiíãka a bima byly zbofieny<br />
a cel˘ prostor sjednocen jednou dfievûnou podlahou.<br />
Nové lavice byly podle kostelního vzoru<br />
v‰echny orientovány k v˘chodu a obvodové stûny<br />
pokrylo do v˘‰e 125 cm dfievûné bednûní. V‰echny<br />
lavice byly po druhé svûtové válce vytrhány,<br />
a tak jen z patrn˘ch stop je zfiejmé, Ïe na jiÏní stranû<br />
bylo pût fiad lavic a na severní osm. Mezi nimi<br />
byla vynechána uliãka vydláÏdûná z kamenn˘ch<br />
desek, pozdûji pfiekryt˘ch kameninov˘mi dlaÏdicemi.<br />
V prostoru po stranách schránky bylo moÏné<br />
urãit dva páry proti sobû hledících lavic, pfiilehl˘ch<br />
k jiÏní a severní zdi synagogy, oddûlené mezerou,<br />
ve které byl sedák. Pfied lavice byl zepfiedu pfiedsazen<br />
parapet kotven˘ do podlahy táhly.<br />
Interiér synagogy b˘val osvûtlen fiadou trojramenn˘ch<br />
kovan˘ch nástûnn˘ch svûtel, jejichÏ pozÛstatky<br />
byly nalezeny na pÛdû (v genize). Vedle<br />
nich byl nalezen i jeden dvouramenn˘ závûsn˘ svícen,<br />
kter˘ mohl b˘t urãen pro osvûtlení bimy nebo<br />
schránky. Z kleneb zfiejmû pÛvodnû visely ãtyfii<br />
velké svícny na táhlech uchycen˘ch do kovan˘ch<br />
ok, z nichÏ jedno je patrné v jiÏní ãásti stfiedního<br />
pole klenby. Pfii pozdûj‰í plynofikaci vystfiídaly kované<br />
nástûnky plynové lampy a ve vrcholu klenby<br />
byly zavû‰eny dva lustry, z nichÏ centrální je dokumentován<br />
je‰tû na pováleãné fotografii. Asi v roce<br />
1905 byly také novû osazeny rámy oken a vyplnûny<br />
vitráÏí s leptan˘m rostlinn˘m vzorem a se znakem<br />
‰esticípé hvûzdy nahofie.<br />
Od roku 2002, kdy zaãaly první práce na obnovû<br />
jiãínské synagogy, aÏ do roku 2008, kdy byla<br />
po desetiletích opût slavnostnû otevfiena, pro‰la<br />
tato témûfi zapomenutá stavba neuvûfiitelnou promûnou.<br />
Nejvût‰í zásluhu na jejím pfievratném znovuzrození<br />
mají kompletnû obnovené malby, jejichÏ<br />
pfievaÏující ‰molková modfi vzbuzuje v náv‰tûvníkovi<br />
pocit nadpozemského prostoru. Stfiedy v‰ech<br />
tfií polí klenby byly dekorovány typick˘mi synagogálními<br />
malovan˘mi zrcadly s listov˘mi korunami<br />
v samém centru. Hrany v˘seãí a styk klenby s pasy<br />
byly provázeny sytû rÛÏovou li‰tou pokrytou<br />
‰molkovû modr˘mi ãtyfilisty. Modfi pokr˘vala<br />
v‰echny neãlenûné stûny synagogy, zatímco tektonické<br />
prvky pilastrÛ a rámÛ vpadl˘ch polí byly ponechány<br />
v pfiirozené slonovinové barvû. Autorem<br />
tûchto maleb byl patrnû J. Tich˘, kter˘ v synagoze<br />
maloval v roce 1830, nebo anonymní malífi, kter˘<br />
Zprávy památkové péãe / roãník 69 / 2009 / ãíslo 6 /<br />
MATERIÁLIE, STUDIE | Petr ULIâN¯ / <strong>Synagoga</strong> v Jiãínû<br />
zde mohl pracovat po poÏáru v roce 1840, kdy –<br />
jak uvádí v genize nalezen˘ zápis – byla synagoga<br />
„okrá‰lena v‰emi druhy ozdob“, aãkoli zpráva uvádí,<br />
Ïe interiér poÏárem po‰kozen nebyl. 30<br />
Pfii rekonstrukci byla také na nalezen˘ch základech<br />
a s pouÏitím originálních fragmentÛ parapetní<br />
fiímsy znovu postavena centrální bima. Stûna<br />
pfiedsínû mohla b˘t obnovena jen v náznaku,<br />
v‰echno její ãlenûní je novotvarem evokujícím<br />
pravdûpodobnou pÛvodní podobu. Îenská tribuna<br />
byla zkrácena do velikosti, jakou mûla po prvním<br />
prodlouÏení, s pouÏitím dochovaného dfievûného<br />
parapetu. Obnoveny byly i chybûjící ãásti kamenné<br />
dlaÏby, vût‰inou z pÛvodních prvkÛ, které jen<br />
byly pfii dfiívûj‰ích opravách pfieloÏeny na jiné místo.<br />
Ze secesních okenních vitráÏí v‰ak byly pro<br />
nedostatek prostfiedkÛ obnoveny pouze horní<br />
hvûzdy. V exteriéru doznal zmûnu v˘chodní ‰tít,<br />
kterému byla navrácena fiímsa kladí, strÏená po<br />
poÏáru v roce 1840. Zazdûn˘ vchod do genizy byl<br />
opût otevfien a zakryt pÛlkruhovou Ïaluzií podle<br />
obnoveného Ïaluziového okna v západním ‰títû,<br />
z nûhoÏ se v genize na‰el fragment rámu. Pfii novém<br />
vydláÏdûní okolí byla také v dlaÏbû vyznaãena<br />
zaniklá hradba s ba‰tou. 31<br />
Aãkoli jiãínská Ïidovská komunita jiÏ neexistuje,<br />
je její b˘valá synagoga Ïiv˘m monumentem,<br />
kter˘ na rozdíl od doby jeho vzniku mÛÏeme dnes<br />
vnímat jako neseparovan˘, i kdyÏ jen fragmentární<br />
obraz náhle zaniklého svûta.<br />
16<br />
Obr. 15. Jiãín, synagoga, odkrytá struktura schodi‰tû pfied<br />
schránkou, pÛdorys a fiez, 2002.<br />
Obr. 16. Jiãín, synagoga, svícny nalezené v genize. 1 a 2<br />
závûsn˘ dvouramenn˘ svícen, 3 a 4 fragment trojdílného<br />
nástûnného svícnu, 2003.<br />
■ Poznámky<br />
30 T. DUBINOVÁ, cit. v pozn. 18, s. 124.<br />
31 Architektonickou studii a projektovou dokumentaci<br />
provedl Petr Uliãn˘, restaurátorské práce nástûnn˘ch maleb<br />
vedla Jana Waisserová, schránku na Tóru obnovila<br />
Markéta Havlínová. Stavební práce zaji‰Èovala pod dozorem<br />
Arna Pafiíka z Îidovského muzea Praha a Mojmíra<br />
Malého z Matana a. s. vynikající firma Tomá‰e Hlaváãka.<br />
Na obnovû se velk˘m dílem podíleli i Jan Kindermann<br />
a Terezie Dubinová, kter˘m bych chtûl tímto podûkovat za<br />
vzácn˘ ãas stráven˘ pfii spoleãném poznávání ukryt˘ch<br />
dûjin jiãínské synagogy. Za cenné rady a konzultace bych<br />
chtûl podûkovat i Arnu Pafiíkovi a Mojmíru Malému.<br />
443