Karel Saarna magTÖÖ 27.05.2010 - Rõuge Racing Team
Karel Saarna magTÖÖ 27.05.2010 - Rõuge Racing Team
Karel Saarna magTÖÖ 27.05.2010 - Rõuge Racing Team
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
siis arvan, et väga suuri takistusi projekti elluviimisel ei teki … kuid kindlasti on alati<br />
mõned maaomanikud, kes protestivad.<br />
Maaomanikele tuleb kirjeldada rattaradadega seotud kõige mustemat stsenaariumit,<br />
mis võib radade kasutusega kaasa tuua, milline see lõik näeb välja peale üritust-<br />
võistlust … ja mis siis saab edasi? Millised on edasised stsenaariumid? Inimestega<br />
tuleb olla aus …”” (Allas 2010)<br />
“… Maaomanikuga tuleks suhelda positiivses võtmes, mitte minna<br />
ähvardama…maaomanikega tuleks sõlmida raja avaliku kasutamise leping, täpselt<br />
maaomanikule kõik ohud ära rääkida, läbirääkida, kuulata maaomaniku mured ära ja<br />
arvan, et iga maaomanikuga saab kokkuleppele lõpuks …” (Toots 2010)<br />
Ainuke viis maaomanikega kokkuleppele saada on sõlmida vastavasisulised lepingud<br />
raja talumise kohta. Lepingute sõlmimine pikemaks perioodiks annab kindluse ka<br />
arendajatele:<br />
“… tõenäoliselt on maaomaniku jaoks tähtsaim aspekt omaniku omandi õiguste austus.<br />
Kuidas seda respekteerida? Ainuke võimalus on sõlmida maaomanikuga leping …”<br />
(Gotmans 2010)<br />
“… tõenäoliselt oleks maaomanikuga kõige parem variant sõlmida avaliku kasutamise<br />
leping …” (Allas 2010)<br />
Samas on täheldatud, et matkaraja kasutamise lepingud ei ole mingisuguseks garantiiks:<br />
“… Juristid on öelnud, et matkaraja lepingud ei oma tegelikult mingit jõudu, on vaid nn<br />
heatahtemärk. Vaid servituut omaks mingit seaduslikku jõudu …” (S. Näkk 2010)<br />
Maaomanikule raja talumise eest kompensatsiooni pakkumine on “libedale jääle<br />
minek”. Kui maaomanikuga ikkagi ei õnnestu kokkuleppele saada, siis tuleb pigem<br />
kaaluda võimalust, et rada ümber teha:<br />
“… nii nagu sa annad ühele raha, hakkavad tahtma kõik raha …” (Gotmans 2010)<br />
“… Raha pakkuda maaomanikule ei saa, muidu läheb asi käest ära, pärast tahavad<br />
kõik raha … ja kui keegi maaomanik ikka ei nõustu, siis tuleb pigem see rada sealt<br />
teistmoodi mööda teha ja ideaalis tuleks avaliku kasutamise kokkulepped teha kümneks<br />
aastaks…” (Toots 2010)<br />
“… Kütioru puhul tegime kõigiga lepingud 5 aastaks, kuid oleks pidanud tegema<br />
pikemaks ajaks …” (Saarnits 2010)<br />
64