Verne J - Cesta kolem světa za 80 dní - e-knihovnazdarma.cz
Verne J - Cesta kolem světa za 80 dní - e-knihovnazdarma.cz
Verne J - Cesta kolem světa za 80 dní - e-knihovnazdarma.cz
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Párs mu dal znamení, aby byl zticha.<br />
Kolem sochy se zmítala, škubala a svíjela v křečích skupina starých fakírů, pomalovaných<br />
žlutými pruhy a posetých řeznými ranami v podobě kříže, z nichž jim unikala krev po kapkách. Byli<br />
to pošetilí fanatikové, kteří se podnes při velkých hindských slavnostech vrhají pod kola<br />
Džagannáthova vozu.<br />
Za nimi několik bráhmanů ve vší nádheře orientálních oděvů vleklo ženu, která se sotva držela na<br />
nohou.<br />
Žena byla mladá a bílá jako Evropanka. Hlavu, krk, ramena, uši, paže, ruce a kotníky měla ověšeny<br />
šperky, náhrdelníky, náramky, sponami a prsteny. Šat, protkávaný zlatem a pokrytý lehkým<br />
mušelínový!m přehozem, obepínal obrysy její postavy.<br />
Za mladou ženou - jaký příkrý protiklad pro oko! - šli strážci, ozbrojení šavlemi bez pochev,<br />
<strong>za</strong>strčenými <strong>za</strong> pás, a dlouhými pistolemi, vykládanými stříbrem, a na nosítkách nesli mrtvolu.<br />
Byla to mrtvola starce, oblečeného do honosného šatu rádži, tak jako <strong>za</strong> živa měl na hlavě<br />
turban vyšívaný perlami, na sobě roucho utkané z hedvábí a ze zlata, kašmírový pás posázený<br />
démanty a nádherné zbraně indických knížat.<br />
Hudebníci a <strong>za</strong><strong>dní</strong> voj fanatiků, v jejichž křiku chvílemi <strong>za</strong>nikal i ohlušující hřmot nástrojů,<br />
u<strong>za</strong>vírali průvod.<br />
Sir Francis Cromarty pozoroval celý ten obřad pohledem plným zvláštního smutku a pak se obrátil<br />
k průvodci.<br />
„Satí!“ řekl.<br />
Párs kývnutím přisvědčil a položil si prst na ústa. Dlouhý průvod se zvolna pohyboval pod<br />
korunami stromů a posle<strong>dní</strong> jeho řady brzy zmizely v hloubi lesa.<br />
Zpěv postupně <strong>za</strong>nikal. Ještě se ozvalo několik vzdálených výkřiků a konečně po všem tom<br />
hluku <strong>za</strong>vládlo hluboké ticho.<br />
Phileas Fogg <strong>za</strong>slechl slovo pronesené sirem Francisem Cromartym, a sotva průvod zmizel,<br />
zeptal se:<br />
„Co je to sad?“<br />
„Sad, pane Foggu,“ odpověděl brigá<strong>dní</strong> generál, „je lidská oběť, ale oběť dobrovolná. Žena,<br />
kterou jste před chvílí viděl, bude zítra v časných ranních hodinách upálena.“<br />
„Ach, ti ničemové,“ vykřikl Proklouz, který nedovedl potlačit výbuch rozhořčení.<br />
„A co ta mrtvola?“ otá<strong>za</strong>l se Mr. Fogg.<br />
„To je mrtvola knížete, jejího manžela,“ odpověděl průvodce, „nezávislého rádži z<br />
Bundélkhandu.“<br />
„Jakže,“ ozval se znovu Phileas Fogg, aniž jeho hlas prozradil sebemenší vzrušení, „takové<br />
barbarské zvyky se ještě v Indii udržují a Angličané je nedoká<strong>za</strong>li vymýtit?“<br />
„Na většině území Indie,''' odpověděl sir Francis Cromarty, „se tyto oběti už nekonají, ale na divoké<br />
končiny, a hlavně na oblast Bundélkhandu nemáme vůbec žádný vliv. Celý severní svah<br />
Vindhijských hor je dějištěm neustálých vražd a loupeží.“<br />
„Nešťastnice,“ řekl tiše Proklouz, „být upálena <strong>za</strong> živa!“<br />
„Ano,“ promluvil znovu brigá<strong>dní</strong> generál, „upálena. A kdyby se nedala upálit, nevěřili byste, do<br />
jakých běd by ji příbuzní uvrhli. Oholili by jí vlasy, krmili by ji sotva hrstkou rýže denně, odevšad<br />
by ji vyháněli, byla by považována <strong>za</strong> nečistého tvora a nakonec by zemřela někde v koutě jako<br />
prašivý pes. Však také ty nešťastnice žene vstříc mukám vyhlídka na takový strašný život mnohem<br />
víc než láska nebo náboženské <strong>za</strong>nícení. Někdy je však oběť přece jen opravdu dobrovolná, a má-li<br />
se jí <strong>za</strong>bránit, je třeba energického zákroku vlády. Tak před několika lety, když jsem žil v Bombaji,<br />
přišla jistá mladá vdova požádat guvernéra o svolení, aby se mohla dát upálit s mrtvolou svého<br />
chotě. Guvernér odmítl, jak si můžete myslet. Vdova tedy odjela z města, uchýlila se k jednomu z<br />
nezávislých rádžů a tam tuto oběť podstoupila.“<br />
Průvodce <strong>za</strong> generálova vyprávění pokyvoval hlavou, a když skončilo, řekl:<br />
„Oběť, která bude přinesena zítra <strong>za</strong> svítání, není dobrovolná.“<br />
„Jak to víte?“<br />
„Je to příběh, který zná v Bundélkhandu kdekdo,“ odpověděl průvodce.