Verne J - Cesta kolem světa za 80 dní - e-knihovnazdarma.cz
Verne J - Cesta kolem světa za 80 dní - e-knihovnazdarma.cz
Verne J - Cesta kolem světa za 80 dní - e-knihovnazdarma.cz
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
nebyl v žádném ohledu marnotratný, nebyl však <strong>za</strong>se ani skrblík, neboť všude, kde se nedostávalo<br />
prostředků na nějaký šlechetný, prospěšný nebo vznešený účel, poskytl je vždy mlčky, a dokonce<br />
bez udání jména.<br />
Zkrátka, těžko si představit člověka méně sdílného, než byl tento gentleman. Mluvil co nejméně a<br />
nemluvnost ho činila v očích lidí ještě záhadnějším. Se.svým životem se přitom nijak netajil, ale<br />
prováděl s takovou matematickou přesností stále totéž, že neuspokojená obrazotvornost lidí hledala<br />
<strong>za</strong> tím vším ještě něco navíc.<br />
Byl scestovalý? Pravděpodobně byl, protože nikdo neměl mapu <strong>světa</strong> v malíku tak jako on. Nebylo<br />
končin, třeba sebe<strong>za</strong>padlejších, aby se neuká<strong>za</strong>lo, že je zvlášť dobře zná. Občas uvedl na pravou<br />
míru tisíceré dohady o osudu pohřešovaných nebo zbloudilých cestovatelů, kolující v klubu, avšak<br />
jen několika stručnými a jasnými slovy. Naznačil, jaká je skutečná pravděpodobnost, a často se<br />
zdálo, že mu jeho slova napovídá nějaký druhý zrak, protože nakonec jim rozuzlení věci vždycky<br />
dalo <strong>za</strong> pravdu. Byl to člověk, který patrně procestoval kdekterou zemi - aspoň v duchu.<br />
Jedno však bylo v každém případě jisté: že se Phileas Fogg už řadu let nehnul z Londýna. Ti, kdo<br />
měli čest znát ho lépe než ostatní, ujišťovali, že nikdo nemůže říci, že by ho byl kdy viděl jinde než<br />
na cestě, po níž se denně ubíral ze svého domu rovnou do klubu. Jeho jedinou zábavou bylo číst<br />
noviny a hrát whist. V této tiché hře, tak dobře se hodící k jeho povaze, často vyhrával, ale výhry se<br />
nikdy neoctly v jeho peněžence a tvořily značnou položku jeho výdajů na dobročinné účely. Ostatně<br />
je třeba poznamenat, že pan Fogg zřejmě hrál pro hru, nikoli pro výhru. Hra, to pro něho byl boj,<br />
zápas s nějakou nesnází, ale zápas, při němž se není třeba pohybovat nebo měnit místo, zápas, který<br />
neunavuje, a to vyhovovalo jeho povaze.<br />
Phileas Fogg neměl ženu ani děti, což se může přihodit i nejpočestnějšímu člověku, ani příbuzné a<br />
přátele, což je vskutku vzácnější. Phileas Fogg žil sám ve svém domě na Saville Row, kam nikdo<br />
nepronikl. O vnitřku tohoto domu se nikdy nemluvilo. K obsluze mu stačil jediný sluha. Obědval a<br />
večeřel v klubu v přesně stanovenou hodinu, v téže místnosti, u téhož stolu, s ostatními se vůbec<br />
nebavil, nikdy nikoho cizího nepozval a vracel se domů, aby přesně o půlnoci ulehl ke spánku, aniž<br />
kdy použil pokojů vybavených vším pohodlím, které Reformní klub nabízí svým členům. Z dvaceti<br />
čtyř hodin trávil deset ve svém domě jednak spánkem, jednak péčí o svůj zevnějšek. Jestliže se<br />
procházel, procházel se vždycky jen a jen odměřeným krokem po vstupní síni s umělecky<br />
vykládanou parketovou podlahou nebo po kruhové galerii, nad níž se klene modře <strong>za</strong>sklená kupole,<br />
podpíraná dvaceti iónskými sloupy z červeného porfyru. Při večeři nebo při obědě mu kuchyně,<br />
špižírna, skladiště, rybárna a mlékárna klubu dodávaly na stůl část svých hojných zásob, klubovní<br />
sluhové, vážné osoby v černém fraku a ve střevících s plstěnou podešvi, nosili mu jídla na zvláštním<br />
porcelánu na ubrus z podivuhodně jemného saského plátna, v klubovních křišťálových sklenkách<br />
vzácných tvarů mu přinášeli jeho sherry, portské nebo bordeauxské se skořicí a s hřebíčkem, a<br />
konečně klubovní led - led dovážený velkým nákladem z amerických jezer - udržoval jeho nápoje v<br />
uspokojivém stavu svěžesti.<br />
Znamená-li život v takových podmínkách výstřednictví, pak být výstře<strong>dní</strong>kem není zlé!<br />
Dům na Saville Row nebyl nijak honosný, ale skýtal největší pohodlí. Při neměnných zvycích jeho<br />
pána se v něm obsluha omezovala na skromnou míru. Phileas Fogg vždycky vyžadoval od svého<br />
jediného sluhy mimořádnou přesnost a pravidelnost. Právě toho dne, druhého října, dal Phileas<br />
Fogg výpověď Jamesu Forsterovi - neboť hoch se provinil tím, že mu přinesl na holení vodu teplou<br />
osmdesát čtyři stupně Fahrenheita místo osmdesát šest stupňů - a Phileas Fogg očekával jeho<br />
nástupce, který se měl přijít představit mezi jedenáctou a půl dvanáctou.<br />
Phileas Fogg, <strong>za</strong>bořen do svého křesla, nohy přitisknuté k sobě jako voják o přehlídce, ruce<br />
položeny na kolenou, se vzpřímeným tělem a pozdviženou hlavou, pozoroval, jak postupuje ručička<br />
kyvadlových hodin, složitého přístroje, ukazujícího hodiny, minuty, vteřiny, dny týdne, dny měsíce<br />
a roky. Úderem půl dvanácté měl pan Fogg podle svého každodenního zvyku vyjít z domu a odebrat<br />
se do Reformního klubu.<br />
V tom někdo <strong>za</strong>klepal na dveře salónku, v němž Phileas Fogg pobýval. Objevil se <strong>za</strong>puzený James<br />
Forster.<br />
„Nový sluha,“ řekl.