Verne J - Cesta kolem světa za 80 dní - e-knihovnazdarma.cz
Verne J - Cesta kolem světa za 80 dní - e-knihovnazdarma.cz
Verne J - Cesta kolem světa za 80 dní - e-knihovnazdarma.cz
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Podívejme se, <strong>za</strong> jakých okolnosti byl odeslán onen telegram, týkající se váženého pana Fogga.<br />
Ve středu 9. října byl v Suezu očekáván o jedenácté hodině příjezd lodi Mongolia, patřící<br />
Poloostrovní a výcho<strong>dní</strong> společnosti, parníku se železnou konstrukci, s lo<strong>dní</strong>m šroubem a s horní<br />
palubou, o výtlaku dva tisíce osm set tun, vybaveného stroji o sile pěti set koni. Mongolia konala<br />
pravidelné plavby z Brindisi do Bombaje Suezským průplavem. Byla to jedna z nejrychlejších lodí<br />
Společnosti a vždycky překračovala předepsanou rychlost, totiž deset mil <strong>za</strong> hodinu mezi Brindisi a<br />
Suezem a devět celých padesát tři setiny mile mezi Suezem a Bombají.<br />
Dva muži, očekávající příjezd Mongolie, procházeli se po nábřeží mezi davem domorodců i cizinců,<br />
sjíždějících se do tohoto města, kdysi větší vesnice, jemuž veliké dílo pana de Lessepse <strong>za</strong>jišťuje<br />
skvělou budoucnost.<br />
Jeden z těchto dvou mužů byl konsulární agent Spojeného království, usazený v Suezu, který přes<br />
mrzuté předpovědi britské vlády a přes chmurné věštby inženýra Stephensona denně vídal, jak<br />
průplavem projíždějí anglické lodi, zkracující si tak dřívější cestu z Anglie do Indie <strong>kolem</strong> mysu<br />
Dobré naděje o polovinu.<br />
Druhý byl hubený človíček s dosti inteligentním obličejem, nervosní, stahující s pozoruhodnou<br />
vytrvalostí své nad ob oční svaly. Pod dlouhými řasami se mu blýskalo velmi živé oko, jehož žár<br />
však dovedl tlumit podle své vůle. V této chvíli dával najevo jisté známky netrpělivosti, přecházel<br />
sem a tam a nedovedl setrvat na místě.<br />
Tento člověk se jmenoval Fix a byl to jeden z detektivů, neboli anglických policejních agentů,<br />
vyslaných do různých přístavů po krádeži spáchané v Anglické bance. Fix měl co nejbedlivěji<br />
střežit všechny cestující, kteří budou projíždět Suezem, a bude-li se mu některý z nich zdát<br />
podezřelý, měl ho sledovat a čekat na <strong>za</strong>týkací rozkaz.<br />
Právě před dvěma dny dostal Fix od policejního ředitele v hlavním městě popis domnělého<br />
pachatele krádeže. Byl to popis uhlazeného a dobře oděného muže, který byl zpozorován v<br />
pokla<strong>dní</strong>ch síních banky.<br />
Detektiv, zřejmě silně navnaděn bohatou prémií, slíbenou pro případ úspěchu, čekal tedy na příjezd.<br />
Mongolie s netrpělivostí, kterou lze snadno pochopit.<br />
„A vy říkáte, pane konsule,“ ptal se už po desáté, „že loď se nemůže opozdit?“<br />
„Nemůže, pane Fixi,“ odpověděl konsul. „Včera byla hlášena na zeměpisné šířce Port Saidu a sto<br />
šedesát kilometrů průplavu pro takovou rychlou loď nic neznamená. Opakuji vám, že Mongolia<br />
vždycky získala prémii pětadvaceti liber, kterou vláda poskytuje <strong>za</strong> každých čtyřiadvacet hodin<br />
předstihu proti předepsanému času.“<br />
„Parník přijíždí rovnou z Brindisi?“ otá<strong>za</strong>l se Fix.<br />
„Rovnou z Brindisi, kde v<strong>za</strong>l náklad pro Indii, z Brindisi, odkud vyplul v sobotu v pět hodin<br />
odpoledne. Mějte tedy strpení, nemůže se s příjezdem opozdit. Opravdu však nevím, jak podle<br />
popisu, který jste dostal, dokážete rozeznat svého muže, je-li na palubě Mongolie.“<br />
„Pane konsule,“ odpověděl mu Fix, „tyto lidi člověk spíš ucítí než pozná. K tomu je třeba mít čich a<br />
čich je samostatný smysl, s nímž soutěží sluch, zrak a chuť. Za svého života jsem <strong>za</strong>tkl nejednoho z<br />
těchto gentlemanů, a je-li můj zloděj na palubě, říkám vám, že mi neuklouzne.“<br />
„Přál bych si to, pane Fixi, protože jde o tak pozoruhodnou krádež.“<br />
„O velkolepou krádež,“ odpověděl nadšeně agent. „Padesát pět tisíc liber, to se tak honem nenajde!<br />
Zlodějské řemeslo je dnes v úpadku. Pokolení Sheppardů <strong>za</strong>krnělo a lidé se teď dávají věšet pro pár<br />
šilinků.“<br />
„Pane Fixi,“ řekl konsul, „mluvíte tak, že vám ze srdce přeji úspěch, ale opakuji vám, bojím se, že<br />
to při vašich podmínkách bude těžké. Víte přece, že podle popisu, který jste dostal, vypadá zloděj<br />
jako zcela počestný muž.“<br />
„Pane konsule,“ odpověděl policejní inspektor dogmaticky, „velcí zloději vždycky vypadají jako<br />
počestní lidé. Chápete přece, že lidem se šibalskou tváří zbývá jen jedno - zůstat poctiví, jinak by<br />
jim hrozilo, že budou <strong>za</strong>tčeni. Poctivé fysiognomie je třeba mít na mušce především. Je to práce<br />
těžká, to připouštím, a ne práce řemeslná, nýbrž umělecká.“<br />
Jak je vidět, řečenému Fixovi nechyběla jistá dávka ješitnosti.<br />
Zatím nábřeží postupně ožívalo. Hrnuli se sem námořníci různých národností, obcho<strong>dní</strong>ci,