LiDraNo 2009. - Agencija za odgoj i obrazovanje
LiDraNo 2009. - Agencija za odgoj i obrazovanje
LiDraNo 2009. - Agencija za odgoj i obrazovanje
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
otkriti jednu: taj nepopravljivi romantik, vjeËiti boem, <strong>za</strong>ljubljen je u<br />
nebo. Sanja ga i piše mu stihove. I, iako se grli s obalama, mazi s hridima,<br />
ljubuje s ribama, ono najviše voli nebo. S njim se gleda, s njim putuje i<br />
liježe. S njim tone u san i budi se.<br />
Ono je veliko dijete koje nikada neÊe odrasti. Ono je dijete u kojem<br />
buja život. Ono je ∑ More.<br />
Leona BokuliÊ, 8. r.<br />
Osnovna škola PoreË, PoreË<br />
Voditeljica: Zdenka KorleviÊ<br />
Jezerska mašta<br />
U mojem su kraju dva neobiËna jezera. Njihova se ljepota ne može<br />
usporediti. U jednom su stijene crvene kao da gore i stvaraju plamene<br />
jeziËke, a modrina ih vode pokušava ugasiti.<br />
Drugo je okruženo sivim kamenim liticama. Imam osjeÊaj da u njemu<br />
još uvijek žive vile. Ponekad mi se Ëini da ih Ëujem u šumu borova.<br />
Razmišljam o njihovim malenim selima u špiljama dok one vragolasto<br />
plivaju. Tada pomislim kako bi me odvele sa sobom pa protrnem od<br />
straha. Sjetim se priËe o Gavanu. Zanima me je li ostao ijedan kamen<br />
dnu, pa poželim <strong>za</strong>roniti u dubinu. Onda se sjetim da voda na neobiËan<br />
naËin nestaje. Kao da ju neko veliko, Ëudno biÊe svakog dana pije, sve<br />
dok ne otkrije sasvim suho dno. Možda tada ugledam onaj kamen.<br />
Volim ta dva jezera i želim da još dugo ostanu takva, jer u meni bude<br />
maštu.<br />
Petra OlujiÊ, 3. r.<br />
Osnovna škola Stjepana RadiÊa, Imotski<br />
Voditeljica: Jona Glibota<br />
60<br />
Mindel<br />
Vi sigurno znate mindel pokraj moje kuÊe.<br />
Zimi je pravo “ružno paËe” meappleu stablima. Tamne nabrane kore,<br />
krhkih grana i pokojim grumenom smole na deblu, od koje mi dica<br />
pravimo lipilo, ne obeÊava mnogo.<br />
Ali u proliÊe, kad procvita, kad <strong>za</strong>vonja, kad <strong>za</strong>bruji rojem Ëela i<br />
bumbara, kad se nadvije nad našu ulicu k’o bilo-rozi oblak ∑ nema lipšeg<br />
stabla.<br />
Dok vitar puše, on me <strong>za</strong>sipa šakama latica, a tada <strong>za</strong>mišljam da<br />
sam mladenka pa na vrhovima prstiju, k’o na nekim visokima petama,<br />
prolazim polako ispod njega visoko uzdignute glave, k’o pritegnute<br />
dugim velom i pjevušim: “Tan-dan-dan! Tan-dan-dan!”<br />
Zatim se vratim pa isto tako polako, k’o kakva kraljica, klizin sitnin<br />
korakom dok mi sluge posipaju stazu laticama cviÊa. Kad vitar stane,<br />
<strong>za</strong>pucketan prstima i uËinin mot slugama da je dosta i sluge stanu. Nekad<br />
se umirin kraj debla pa gledan tiËice kako sliÊu i uživan ih gledat kako<br />
skakuÊu i pivaju.<br />
Vi sigurno znate mindel pokraj moje kuÊe; sada znate i koliko mi<br />
radosti pruža to stablo, ali ne znate da je susida jutros i<strong>za</strong>šla s metlon<br />
prid vrata i doviknula mužu: “Kad Êeš više pošegat ovi mindel, saËuvaj<br />
Bože šporkece!”<br />
RjeËnik<br />
mindel ∑ bajam<br />
lipilo ∑ ljepilo<br />
<strong>za</strong>vonja ∑ <strong>za</strong>miriše<br />
mot ∑ mig, pokret<br />
tiËice ∑ ptiËice<br />
susida ∑ susjeda<br />
pošegat ∑ posjeÊi pilom<br />
šporkeca ∑ prljavština<br />
Nikolina MeπtroviÊ, 6. r.<br />
Osnovna škola Kuna, Kuna<br />
Voditeljica: Nevenka AkmadžiÊ<br />
61