LiDraNo 2009. - Agencija za odgoj i obrazovanje
LiDraNo 2009. - Agencija za odgoj i obrazovanje
LiDraNo 2009. - Agencija za odgoj i obrazovanje
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
vrnem ∑ vratim<br />
rivlemo ∑ guramo<br />
mam ∑ mam<br />
droptije ∑ mrvice<br />
28<br />
(Donjosutlanski govor i obiËaji, zbornik kajkavske ikavice,<br />
Školska knjiga, Zagreb, 2007.)<br />
Jelena GeliÊ, 6. r.<br />
Osnovna škola Ivana Perkovca, Šenkovec<br />
Voditeljica: Natalija DujakoviÊ<br />
Glazbena kutijica<br />
Ja sam glazbena kutijica. Bilo je to davno kad sam nastala. Ne sjeÊam<br />
se toËno toga vremena. Znam samo da sam se našla u kolibici, daleko,<br />
daleko u šumi. Tu sam živjela s Ëarobnjakom koji me <strong>za</strong>Ëarao. Dobila sam<br />
nevjerojatnu moÊ. Tko me s ljubavlju dotakne, ja mu odsviram Ëarobnu<br />
melodiju koja ga može odvesti na željeno mjesto.<br />
Nitko nije dolazio sve do neki dan. Je li to bilo juËer ili prekjuËer, ne<br />
sjeÊam se više. ZaËuli smo kucanje. »arobnjak je otvorio vrata. Ušao je<br />
jedan djeËak. Svidjela sam mu se. Uzeo me s ljubavlju. Poklonila sam mu<br />
melodiju koja ga je odvela tamo gdje je želio biti: u šumu pored bistra<br />
potoka. Slušali smo žubor potoka i šuškanje životinja koje su prolazile<br />
pored nas.<br />
Bio je to znatiželjan djeËak. Zanimali su ga pingvini. Otputovali smo i<br />
na Sjeverni pol da ih tamo promatra. Volio je promatrati životinje ispod<br />
leda. Sagradio je i snjegoviÊa koji još i sada tamo stoji.<br />
Taj djeËak zove se Jakov. Još i danas sam s njim. Ponekad me uzme u<br />
ruke s ljubavlju, posluša melodiju i s veseljem posjeti neko nepoznato<br />
mjesto.<br />
Jakov LatkoviÊ, 3. r.<br />
Osnovna škola Grabnik, Karlovac<br />
Voditeljica: Bogdanka Conjar<br />
ToËka<br />
Tamna je noÊ. Mirno je i tiho. Ja sam u svom mekom i toplom krevetu.<br />
Odjednom <strong>za</strong>Ëujem nježni glasiÊ:<br />
“Ej, ti, pogledaj dolje!”<br />
Tražila sam pogledom odakle glas dolazi, ali ništa nisam vidjela. GlasiÊ<br />
se ponovo javio:<br />
“Pogledaj dolje!”<br />
Pogledala sam i na parketu ugledala malu toËku. MisleÊi da je pseÊa<br />
buha, udarila sam je papuËom. Okrenula sam papuËu, a s nje se<br />
odlijepila toËka. Izgledala je kao da Êe se zbog ljutnje razvuÊi u pravac.<br />
“Još me i gaziš!” vikala je.<br />
“Gle, pa to nije buha!” pomislila sam i sjela na pod.<br />
“Nemoj se toliko ljutiti. Žao mi je. Nisam te prepoznala,” opravdavala<br />
sam se.<br />
“Slušaj, Klara! Ti znaš da ja imam posla u raznim knjigama, Ëasopisima,<br />
novinama, plakatima. Ukratko, u svemu što je napisano. Nekada radim<br />
po cijele dane,” uzdahnula je i nastavila. “U poslu me najviše ljutite vi,<br />
djeca. Zato što ne znate gdje da me stavite! Stavite me i na kraju upitne<br />
i na kraju uskliËne reËenice, a na kraju izjavne reËenice napišete <strong>za</strong>rez.<br />
Užas! Neki dan Matko je u reËenici imao upitnu Ëesticu ‘<strong>za</strong>r’, a na kraju<br />
reËenice stavio je toËku! NeËuveno! Ili Marta. Ona je u svojem sastavku<br />
o jeseni dozivala jesen. “Hej!” rekla je jeseni, a umjesto uskliËnika stavila<br />
je toËku! Sve je to prestrašno,” <strong>za</strong>kljuËila je toËka teško dišuÊi. A kada je<br />
došla do daha, nastavila je:<br />
“Ja više neÊu raditi posao upitnika, uskliËnika ili <strong>za</strong>re<strong>za</strong>. I TO»KA! To<br />
sam ti došla reÊi.”<br />
Kratko je ošutjela i nastavila:<br />
“U školi ste Ëitali ono štivo, mislim da se zove ‘S ljubavlju išËekivanom<br />
djetetu’. Da, to je to štivo. Tamo me uopÊe nema, a nema ni <strong>za</strong>re<strong>za</strong>,<br />
upitnika, uskliËnika, dvotoËja, trotoËja... Ljudi su to nazvali pjesniËkom<br />
slobodom. Smiješno, je l’ da? Kakva sloboda! To smo mi svi otišli na<br />
odmor. Kolektivni odmor. I znaš što? Idem ja opet malo na odmor! Sa<br />
sobom vodim i svoje prijatelje, a vi se snalazite bez nas kako god znate.”<br />
29