LiDraNo 2009. - Agencija za odgoj i obrazovanje
LiDraNo 2009. - Agencija za odgoj i obrazovanje
LiDraNo 2009. - Agencija za odgoj i obrazovanje
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Biste li to uopÊe htjeli?<br />
OsjeÊaj <strong>za</strong> medije imao sam još prije. Medij ne bih koristio <strong>za</strong> promociju<br />
samog sebe. Cijenim rad Marija ValentiÊa, ali <strong>za</strong> mene njegov put ne bi<br />
bio dobar. To je pitanje snalažljivosti i kreativne energije. Suradnja na<br />
The Readeru splet je sudbinskih okolnosti.<br />
Iva JurËiÊ, 8. r.<br />
Osnovna škola Samobor, Samobor<br />
Voditeljica: Marijana TkalËiÊ RakiÊ<br />
Apsyrtides ∑ tajnovito otoËje<br />
Ponosni na svoju veliËinu i važnost, kao stoljetna straža, stoje na ulazu<br />
u Kvarnerski <strong>za</strong>ljev i Ëini se kao da brane gradove i luke na obali od<br />
nevidljivih neprijatelja s puËine. Trajektom plovimo od Krka prema<br />
Cresu. Tanka crta otoka. Ujesen osamljen i pun išËekivanja. Kad mu<br />
se približi brod, radosno uzburka valove koji su dotada monotono<br />
oplakivali njegove obale. Budemo li imali sreÊe, možda Êemo nad<br />
njegovim krševitim visovima i rijetkim hrastovim šumama ugledati<br />
prastare stanovnike ovog otoka, bjeloglave supove. Zaista, doËekali su<br />
nas na putu prema Belom, slobodno leteÊi creskim nebom.<br />
Osor. Most naËinjen ljudskom rukom, umjesto nekadašnjeg prirodnog<br />
mosta koji je spajao dva otoka, Cres i Lošinj. Na ulazu u grad goste<br />
doËekuju skulpture glazbenika. Ne bez razloga, ovdje se ljeti održavaju<br />
Ëuvene Osorske glazbene veËeri. Naše poglede privlaËi posebnost osorske<br />
katedrale. Bijela boja i jednostavnost njezinih zidova stapaju crkvu sa<br />
surovim krškim krajem. Renesansa je <strong>za</strong>ista bliska i Ëovjeku i krajoliku.<br />
Nedaleko bijele katedrale polje je stoljetne tišine. Osorsko groblje krije<br />
mnoge tajne. Ovdje je pokopan biskup Gaudencije koji je, prema legendi,<br />
prognao sve zmije otrovnice s otoka. PriËa se da onoga tko uzme kamen s<br />
ovog groblja, neÊe ugristi zmija otrovnica. Umjesto protuotrova dobro Êe<br />
doÊi jedan kamenËiÊ <strong>za</strong> neka buduÊa putovanja. Dok naša matematiËkotehniËka<br />
grupa mjeri dimenzije stare katedrale da bi kasnije izradili<br />
njezinu maketu, istražujemo nadgrobne spomenike, pamtimo osorska<br />
202<br />
prezimena, a prema fotografijama pokojnika pokušavamo <strong>za</strong>misliti kako<br />
su se nosili stari Osorani. Naravno, poštujuÊi polje tišine.<br />
U gradu Belom, koji je, pretpostavlja se, dobio ime po keltskom bogu<br />
svjetla posvuda su svjedoci starih vremena. Ostaci utvrda, rimski most i<br />
cesta, glagoljaški <strong>za</strong>pisi, ostaci pastirskih stanova, gromaËe, stare crkvice<br />
i balkoni. U gradu ispred crkve poploËani je prostor okružen kamenim<br />
sjedalima. Naše umorne noge pronašle su na njima odmor. Dopuštamo<br />
podnevnom suncu da nas ugrije i osnaži <strong>za</strong> nove putove.<br />
Radoznalost nas vodi dalje do šume Tramuntane. Osušeni panjevi<br />
stvorili su prekrasne oblike koji nalikuju na masmaliÊe, dobre šumske<br />
duhove, koje narod ovdje predstavlja kao lijepe šumske patuljke.<br />
MasmaliÊ ili malik je mali Ëovjek, obuËen u blavitene bargešice<br />
(plavkaste hlaËice). Živi u škujinama (rupama), a ako ga netko ometa<br />
bacajuÊi kamenje na njegovu kuÊicu, zna ga navesti na krivi put. Narod<br />
vjeruje da u Tramuntani živi i velika (ali naravno neotrovna) zmija Gad.<br />
Kanjoni Tramuntane Ëesto <strong>za</strong>vršavaju šljunËanim uvalama-dragama.<br />
Možda naziv draga potjeËe od naziva dragon što znaËi zmaj. Iz zelene<br />
dubine Tramuntane gledaju nas hrastovi Ëudnolikih oblika, kao da ih<br />
je netko <strong>za</strong>ustavio u pokretu. U njoj su nekada, u svojim pastirskim<br />
stanovima, živjeli pastiri, marljivi graditelji gromaËa ∑ kamenih zidova i<br />
Ëuvari patricijskih posjeda.<br />
Hodamo tirkiznom stazom, najkraÊom u Tramuntani. Kvrgavi<br />
hrastovi po cijeloj šumi. ZastrašujuÊe sjene. Šuškanje lišÊa pod nogama.<br />
Nijanse zelenih, crvenih i smeappleih boja se prelijevaju. Granje dugaËko<br />
i debelo isprepliÊe se s tankim i kratkim. Osjeti se miris svježine, miris<br />
trave i kadulje. U Tramuntani ima dvadeset postaja. Na svakoj je<br />
jedna skluptura kipara Ljube de Karina. Na svakoj skulpturi upisani<br />
stihovi Andre Vida MihiËiÊa, creskog fratra, povjesniËara umjetnosti i<br />
književnika. Uz skulpturu glagoljiËkog slova T na rimskoj cesti koja preko<br />
sela Niska vodi do Caput Insulae (latinski naziv <strong>za</strong> Beli) možemo proËitati<br />
stihove:<br />
Teško je gaziti zemlju bez uporišta u oblacima.<br />
Samo tragaËi otkrivaju istinu, blago, sebe i svjetove.<br />
203