LiDraNo 2009. - Agencija za odgoj i obrazovanje
LiDraNo 2009. - Agencija za odgoj i obrazovanje
LiDraNo 2009. - Agencija za odgoj i obrazovanje
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
pokušala izvaditi, ali ja sam je brže-bolje progutao. Za nekoliko dana i ta<br />
je opasnost sama prošla kako je i došla.<br />
Kad sam navršio osam mjeseci, stavili su me na hodalicu. Bila je jako<br />
praktiËna pa sam njome mogao Ëak i u kuhinju. Tamo sam jednoga dana<br />
otkrio košaru punu jaja. Bacao sam jedno po jedno na pod sve dok nije<br />
došla mama. Pokušala me <strong>za</strong>ustaviti pa sam, da dovršim posao, prevrnuo<br />
cijelu košaru.<br />
Prohodao sam s jedanaest mjeseci. Svi rubovi stola morali su biti<br />
prekriveni spužvom jer sam ih svojom šupljom i tvrdom glavom<br />
nemilice udarao. Dan prije moga prvog roappleendana išao sam s djedom u<br />
vinograd na Psarjevo i pronašao najveÊe i najgušÊe koprive u koje sam<br />
pao u hlaËama i majici kratkih rukava. Sutradan su gosti na roappleendanu<br />
<strong>za</strong>kljuËili da sam napredno dijete koje se brine o svom zdravlju te da<br />
nikad neÊu patiti od reume. Da bih i to potvrdio, istoga sam dana umalo<br />
razbio glavu kad sam se prevrnuo preko naslona klupe i udario u ploËice.<br />
SreÊom, ploËice su ostale cijele.<br />
Poslije toga otišli smo na ljetovanje u Crikvenicu. Dobio sam mali<br />
ËamËiÊ, napunio ga kamenËiÊima i otisnuo se od obale. Bacao sam<br />
kamenËiÊe u more, a kad sam bacio <strong>za</strong>dnjega, skoËio sam <strong>za</strong> njim. Nisam<br />
znao ni plivati, a kamoli roniti, pa me tata morao izroniti.<br />
Ne sjeÊam se koliko sam imao godina, vjerojatno dvije, kada sam stavio<br />
ruku na vrelu ploËu peÊnice. Tata kaže da se tjedan dana u kuÊi osjeÊao<br />
neugodan miris. S tri godine uspio sam se prevrnuti preko ruba kreveta<br />
i <strong>za</strong>glaviti se izmeappleu kreveta i ormara tako da su mi noge i glava bili u<br />
zraku, a stražnjica na podu. Morali su odmaknuti krevet da me oslobode.<br />
Tih sam godina volio jesti kompot od marelica. Bio mi je tako dobar da<br />
marelice nisam žvakao nego ih samo trpao u usta i gutao. Jedna je <strong>za</strong>pela<br />
u mom grlu i bio bih se vjerojatno ugušio da tata nije shvatio što se<br />
dogaapplea pa me primio <strong>za</strong> noge i okrenuo naglavaËke. Marelica je izletjela<br />
iz grla, a ja sam prešao na kompot od ananasa.<br />
Sa Ëetiri godine na moru sam jeo sjedeÊi tati u krilu. Kako je stolac bio<br />
plastiËan, noge su pukle i pali smo na pod, a ja sam nastavio jesti kao da<br />
se ništa nije dogodilo. S navršenih pet veÊ sam bio jako hrabar. Tako sam<br />
se jednom previše približio jednom psu koji mi je <strong>za</strong>rinuo zube u lakat.<br />
16<br />
Morao sam na šivanje. Iste sam godine, otvarajuÊi hladnjak na ljetovanju,<br />
srušio pivsku bocu koja je pala na pod i razbila se. Jedan komadiÊ stakla<br />
odletio je u zrak i pogodio me u drugi lakat. Ponovo sam išao na šivanje,<br />
no ovaj je put stvar <strong>za</strong>vršila nezgodno jer se nekoliko dana nisam smio<br />
kupati. Uspomene toga ljeta nosim i danas na laktovima.<br />
Do školskih dana sudjelovao sam u nizu nepodopština. Ne sjeÊam<br />
se koliko sam puta pao s bicikla, razbijao koljena, ruke, dlanove, ali<br />
nikad nisam ništa slomio. Tko zna ne bih li u tome još uspio da vrijeme<br />
djetinjstva nije tako brzo proletjelo.<br />
Ninoslav KukovaËec, 7. r.<br />
Osnovna škola Dragutina DomjaniÊa, Sv. Ivan Zelina<br />
Voditeljica: Lidija BistriËki<br />
Obiteljska juha<br />
Moja obitelj. Mama, baka i ja. Ta naša <strong>za</strong>jednica sliËna je mješavini <strong>za</strong><br />
juhu “Kraljevski mix”. Mnogo smijeha i šale, puna Ëaša ravnopravno<br />
podijeljenih dužnosti, sitno nasjeckane Ëarke i <strong>za</strong> kraj prstohvat<br />
ozbiljnosti da bi sve funkcioniralo kako treba.<br />
Mama i ja živimo u Zagrebu, a baka u Vukovaru. Tamo je Ëuvaju naši<br />
ljubimci, škotski ovËar i dva kuniÊa. MaËak je kod nas i još se ne zna tko<br />
koga Ëuva. Povremeno ove sastojke znamo dobro promiješati, osobito<br />
vikendima kada posjetimo baku ili na praznicima ako sve tri nekamo<br />
odlepršamo.<br />
No, po redovnom receptu sve izgleda otprilike ovako.<br />
Mama radi cijeli dan, a moje “radno vrijeme” je gotovo jednako. Ona<br />
brine da juhica uvijek bude fina i topla, da krijepi i daje snagu. Uvijek<br />
veËeramo <strong>za</strong>jedno i <strong>za</strong>bavljamo se ili odmaramo <strong>za</strong> novi dan. Osim<br />
“brbljanja” i filmovi su u uobiËajenom programu. Sjednemo na kauË<br />
i smijemo se komentirajuÊi reklame ili nagaappleajuÊi najsmješniji razvoj<br />
situacije. Što je bliži kraj tjedna, juha je ipak nešto rjeapplea. Prevladava umor<br />
i potrošeni su sastojci. Tada se uglavnom najviše mazim, skupljam, i<br />
vjerujem, dajem snagu da izdržimo do vikenda.<br />
17