RASPRAVE o nacionalnom identitetu - Institut za istoriju Sarajevo
RASPRAVE o nacionalnom identitetu - Institut za istoriju Sarajevo
RASPRAVE o nacionalnom identitetu - Institut za istoriju Sarajevo
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
50<br />
Ivo Goldstein<br />
da bi 1968. bila i<strong>za</strong>brana <strong>za</strong> predsjednicu CK SKH. Dabčević-Kučar bila je<br />
odličan govornik, mogla je pokrenuti i pridobiti ljude. u tom krugu ljudi bio<br />
je Miko tripalo (1926-1995), koji 1962. postaje sekretar Gradskog komiteta<br />
SKH <strong>za</strong>greba, a 1966. predsjednik Izvršnog komiteta CK SKH (kasnije će<br />
tripalo postati član Predsjedništva SFRj). tripalo je bio dinamičan, komunikativan,<br />
borben, uz to ga je i tito cijenio i volio. 28 Osim njih dvoje ističu se<br />
i Ivan šibl (1917–1989), potom Pero Pirker (1927-1972), od 1963. <strong>za</strong>grebački<br />
gradonačelnik te od 1969. sekretar Izvršnog komiteta SKH. Dragutin Haramija<br />
(1923) bio je riječki gradonačelnik, a od 1969. predsjednik Izvršnog<br />
vijeća Sabora SRH. Srećko Bijelić (1930-2004) bio je od 1969. predsjednik<br />
Gradskog komiteta SKH <strong>za</strong>greba, potom i član Predsjedništva SKj. taj krug<br />
ljudi imao je, uz manje (nebitne) razlike jedinstven stav – <strong>za</strong>uzimao se <strong>za</strong> radikalan<br />
preobražaj gospodarskog sustava i demokrati<strong>za</strong>ciju političkog života.<br />
Do kraja 1971, kada je pokret, po uzoru na Praško, nazvan Hrvatskim<br />
proljećem, nasilno ugušen, u njega se bio spontano uključio velik dio hrvatskog<br />
naroda te ga javno i masovno podržavao. Iako su u tom događajima bogatom i<br />
relativno kratkom vremenu do izražaja dolazile različite ideološke, nacionalne<br />
i socijalne težnje, među kojima se mnoge i nisu mogle eksplicirati zbog ograničene<br />
demokrati<strong>za</strong>cije društva, u pokretu su dominirale dvije osnovne ideje<br />
– nacionalna i liberalno-demokratska. u nekih sudionika i u nekim prilikama<br />
isticala se više jedna ideja nego druga, ali su se najčešće javljale pomiješane,<br />
uglavnom s dominacijom nacionalne. 29<br />
Ni te dvije osnovne ideje nikad nisu bile jasno definirane i analizirane,<br />
a zbog straha mnogi nisu ni mogli iznositi sve što su mislili. Prema svemu<br />
sudeći, među članstvom Matice hrvatske i studentima prilično je bilo rašireno<br />
uvjerenje da je svaka jugoslavija tamnica Hrvata, a da su hrvatski komunisti<br />
izvršili nacionalnu izdaju, drugim riječima, bili su hrvatski separatisti i antikomunisti.<br />
Istodobno u nekim se napisima i istupima mogla između redaka<br />
pročitati ambicija potpunog osamostaljivanja Hrvatske, iako su u javnosti dominirala<br />
mišljenja da je cilj procesa što samostalnija Hrvatska, ali u jugoslaviji.<br />
Oni koji su željeli izdvajanje iz jugoslavije nisu se to usuđivali jasno izreći u<br />
javnosti ili otvoreno napisati.<br />
28 Dabčević-Kučar, ‘71 hrvatski snovi i stvarnost, 110, 144.<br />
29 O tome vidi i šute, 1971. kao uvod u 1991., 457.<br />
<strong>RASPRAVE</strong> O NACIONALNOM IDENTITETU BOŠNJAKA