PČELINJA PAŠA Prof. Dr Zoran Stanimirović - Fakultet veterinarske ...
PČELINJA PAŠA Prof. Dr Zoran Stanimirović - Fakultet veterinarske ...
PČELINJA PAŠA Prof. Dr Zoran Stanimirović - Fakultet veterinarske ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
<strong>PČELINJA</strong> <strong>PAŠA</strong><br />
<strong>Prof</strong>. <strong>Dr</strong> <strong>Zoran</strong> <strong>Stanimirović</strong><br />
Katedra za Biologiju,<br />
<strong>Fakultet</strong> <strong>veterinarske</strong> medicine,<br />
Univerzitet u Beogradu
Rentabilno p~elarstvo podrazumeva raznovrsnu p~elinju<br />
pa{u, tj. postojanje mesta sa dovoljno medonosnog bilja,<br />
kao i da su ostali uslovi „medobranja” povoljni. Me|utim<br />
takvih mesta je iz godine u godinu sve manje, {to<br />
uslovljava stalnu selidbu p~elinjaka sa pa{e na pa{u, koje<br />
su ~esto udaljene jedna od druge i preko sto kilometara.<br />
Zato pri izboru mesta za p~elarenje veoma je va`no<br />
poznavati bogatstvo odabranog podru~ja medonosnom<br />
florom, koja p~elama pru`a glavnu i dopunsku p~elinju<br />
pa{u, od ~ega zavisi i rentabilnost p~elarstva.<br />
Sve biljne medonosne vrste ne cvetaju u isto vreme, ve} je<br />
njihovo cvetanje kontinuirano raspore|eno tokom sezone<br />
od kraja februara do kraja oktobra meseca, {to je izuzetno<br />
zna~ajno za odvijanje normalne `ivotne aktivnosti p~elinje<br />
zajednice.
Leska (Corylus aveollana) je `bunasto-{ibljasta biljka, koja<br />
najranije po~inje sa cvetanjem, tj. tokom normalnih godina u<br />
februaru, a ako godina zakasni, u martu. Ukoliko u ovom<br />
periodu bude lepih dana, {to i nije retko, pa p~ele mogu<br />
izletati, donosi}e velike koli~ine polenovog praha, naro~ito<br />
značajnog u ovo vreme za razvoj legla. Osim ove vrste leske<br />
u na{em podneblju se susre}e i me~ija leska (Corylus<br />
colurna), tako|e izvanredan producent polena. Sli~no leski,<br />
dobri proizvo|a~i polena su visibaba (Galanthus nivalis),<br />
divlji zumbul (Scilla bifolia), ljubi~ica (Viola odorata),<br />
kukurek (Helleborus odorus), javor (Acer platanoides), brest<br />
(rod Ulmus), jo{ika (Alnus glutinosa), topola (rod Populus),<br />
klen (Acer campestre), dren i razne vrste divljeg vo}a, dok<br />
su vrbe: Salix alba - bela vrba; Salix fragilis -krtavrba;<br />
Salix carpea -iva, Salix cinerea -barskaiva
dobri proizvo|a~i kako polena (mu{ke rese) tako i nektara (`enske<br />
rese). Sve navedene biljne vrste ~ine ranu prole}nu pa{u, izuzetno<br />
zna~ajnu za obezbe|enje p~elinjeg dru{tva potrebnom hranom,<br />
naro~ito proteinskog karaktera, za normalan razvoj dru{tva. Sli~an<br />
zna~aj ima i vo}na pa{a, koja ima karakter dopunske pa{e<br />
Leska- Corylus avellana L. Barska iva- Salix cinerea
Vo}na pa{a se ne svrstava u glavnu p~elinju pa{u, jer to i nije, mada<br />
pri veoma povoljnim uslovima jaka p~elinja dru{tva mogu od<br />
pojedinih vrsta vo}a da sakupe dovoljne koli~ine nektara i polenovog<br />
praha. Me|utim, ova pa{a je od velikog zna~aja na{u zemlju, jer:<br />
-traje veoma dugo i kontinuirana je, posmatrano od najranijih do<br />
najkasnijih sorti vo}aka,<br />
-sti`e veoma rano, u martu i aprilu mesecu, kada druge pa{e nema,<br />
-obilno produkuje polenov prah koji je u ovom periodu i<br />
najpotrebniji za p~elinje dru{tvo,<br />
-pru`a idealne uslove za produkciju voska i tokom ove pa{e treba<br />
dodavati osnove sa}a na kojima bi p~ele izvla~ile sa}e, jer je velika<br />
gre{ka ako se to ostavi za glavnu pa{u,<br />
-vo}na pa{a zahvaljuju}i intenzivnoj aktivnosti p~ela doprinosi<br />
opra{ivanju, a tako i pove}anju prinosa u vo}arstvu.<br />
Za vo}nu p~elinju pa{u od zna~aja su ko{ti~ave vrste: (d`anarika -<br />
Prunus cerasifera Ehrh., tre{nja - Prunus avium L., kajsija -
Prunus armeniaca L.; vi{nja - Prunus cerasus i breskva - Prunus<br />
persica), jabu~asto (kru{ka - Pyrus communis; jabuka - Pyrus malus L.),<br />
dud - Morus sp. i neke vrste jezgrastog vo}a.
Neke vrste vać u cvetu
Masla~ak (Taraxacum officinale L.), je zeljasta biljka sa<br />
cvetovima grupisanim u cvast tipa glavice. Cvetna glavica je<br />
`ute boje sa crvenkasto-`utim unutra{njim jezi~astim<br />
cvetovima. Dobro uspeva na svim terenima, ali najbolje na<br />
vla`nim livadama. Glavno cvetanje mu je u aprilu, mada<br />
nekada cveta i znatno ranije, jo{ u drugoj polovini marta, i<br />
cvetanje traje do sredine druge polovine maja. Masla~ak je<br />
dobar proizvo|a~ polena, ali i nektara, tako da predstavlja<br />
zna~ajnu komponentu prole}ne p~elinje pa{e, koja doprinosi<br />
ubrzanom prole}nom razvoju p~elinjih zajednica. Naro~ito<br />
je ~est na terenima u okolini Sjenice, Novog Pazara, Nove<br />
Varo{i, na Pasuljanskim livadama, zatim u Ma~vi i Sremu.<br />
U ovim regionima p~elari ~esto vrcaju masla~kov med, koji<br />
je zlatno`ute boje, prijatnog mirisa i brzo kristali{e.
MASLAČAK
Uljana repica (Brassica napus var. oleifera), jeste jednogodi{nja<br />
biljka koja se gaji na velikim povr{inama u Vojvodini i Ma~vi za<br />
dobijanje zelene sto~ne hrane i proizvodnju semena iz kojeg se<br />
dobija ma{insko i jestivo ulje. Postoje ozima i jara uljana repica, s<br />
tim {to ozima po~inje da cveta u drugoj polovini aprila, a jara<br />
drugom polovinom juna meseca. Za p~elarstvo su naro~ito zna~ajne<br />
ozime sorte, koje slu`e za proizvodnju semena, jer sorte koje se<br />
koriste za proizvodnju sto~ne hrane upotrebljavaju se u zelenom<br />
stanju odmah po cvetanju.<br />
Cvetovi uljane repice su jasno `ute boje, sa cvetanjem ozima po~inje<br />
u aprilu, a cvetovi se postepeno otvaraju, te cvetanje traje du`e od<br />
~etiri nedelje, obezbe|uju}i dobre uslove ishrane p~ela, tako da se u<br />
povoljnim godinama mo`e proizvesti preko 20 kg meda po ko{nici,<br />
ne ra~unaju}i one zalihe u plodi{tu. Tako|e tokom ove pa{e p~ele<br />
intenzivno proizvode vosak, tako da je to vrlo povoljan period za<br />
zamenu starog pocrnelog sa}a.
Med od uljane repice je bezbojan ili svetlo`ut, sa ukusom repi~inog<br />
ulja, brzo kristali{e i dobija sivkastu boju. Pripada grupi<br />
drugorazrednih medova, ba{ zbog mirisa i ukusa, i uglavnom se<br />
koristi u industrijske svrhe. Zbog osobine da brzo kristali{e ~ak i u<br />
sa}u, p~elarima se preporu~uje da ga blagovremeno odstrane, ne<br />
samo iz medi{ta ve} i iz plodi{ta, kako bi se p~ele na vreme<br />
pripremile za bagremovu pa{u.<br />
Uporedo sa uljanom repicom ili posle nje cvetaju crni trn - Prunus<br />
spinosa i glog - Crataegus monogyna, koji predstavljaju dobre<br />
proizvo|a~e ne samo polena ve} i nektara.
Uljana repica
Bagremova pa{a. Bagremova pa{a predstavlja najva`niju p~elinju pa{u na{eg<br />
podneblja, jer od nje zavisi krajnji rezultat p~elarenja u jednoj godini. U nizijskim<br />
predelima bagrem (Robinia pseudoacacia) po~inje sa cvetanjem u prvoj, a u<br />
planinskim podru~jima u drugoj polovini ili krajem maja meseca, s tim {to pored<br />
visinske razlike na cvetanje bagrema uti~u i klimatski uslovi. Najbolji orijentir za<br />
utvr|ivanje po~etka cvetanja bagrema jeste~injenicadaodtrenutkakadaprocveta<br />
{ljiva po`ega~a, bagrem }e procvetati za oko mesec dana, ili za 40 dana od dana<br />
pojave prvih pupoljaka. Sve to p~elarima mo`e biti znak da blagovremeno<br />
pripreme p~elinje dru{tvo za ovu pa{u, jer do cvetanja bagrema p~elinje dru{tvo<br />
treba da bude izrazito sna`no sa jakim radnim raspolo`enjem za prikupljanje<br />
nektara i njegovu konverziju u med.<br />
Bagremov cvet traje oko 14 dana ili ne{to du`e, mada na du`inu trajanja<br />
bagremove pa{e uti~e i teren, jer ako je teren u blizini p~elinjaka, u krugu korisnog<br />
p~elinjeg leta, valovit, tj. ako postoje ni`i i vi{i delovi, bagrem }e najpre cvetati u<br />
ni`im a zatim u vi{im podru~jima, {to }e doprineti produ`enju trajanja ove pa{e.<br />
Uz reke na toplim, od vetra zaklonjenim mestima bagrem cveta 3 do 5 dana ranije<br />
nego u ravni~arskim predelima udaljenim od reka ili drugih vodenih povr{ina, dok<br />
u brdskim reonima 15-20 dana kasnije. Me|utim treba imati na umu ~injenicu da<br />
na nadmorskoj visini iznad 700 m bagrem, prakti~no, ne medi, tako da nije<br />
rentabilno seliti p~ele na takve terene radi bagremove pa{e.
Seobom p~elinjaka vrlo jednostavno se mogu iskoristiti dve bagremove pa{e, jer u<br />
ju`nijim predelima bagrem cveta ranije nego u severnijim delovima zemlje. Tako|e,<br />
sa|enjem bagremara sa razli~itim mutantnim formama, koje se razlikuju u du`ini a,<br />
delom, i u vremenu cvetanja, mo`e se produ`iti trajanje bagremove pa{e.<br />
U cilju dobijanja {to potpunije slike koja karakteri{e bagremovu pa{u pomenu}emo<br />
samo neka mesta koja su od posebnog zna~aja za sele}e p~elarenje. Tako su za ranu<br />
bagremovu pa{u najbolja slede}a mesta: Stevanac, `elezni~ka stanica na pruzi<br />
Stala}-Ni{, Duboko kod Umke, autoput Beograd- -Obrenovac izme|u Umke i<br />
Bari~a.<br />
Srednje kasna pa{a je najpovoljnija oko Krnjeva, velikog Ora{ja, Sirakova, Ljubinja,<br />
Bogojeva, Stojnika, u okolini Ralje, Malog Popovi}a, Petlova~e, Glogovca,<br />
Ma~vanskog Prnjavora i Dublja u Ma~vi, u Le{nici, Deliblatskoj i Suboti~koj<br />
pe{~ari, Doroslovu, Rgotina, Rajcu i Kobi{nici u Timo~koj krajini, Kova~evcu,<br />
Glibovcu i Jagnjilovu.<br />
Najpovoljnija mesta za poznu bagremovu pa{u su: Suvi Do kod Žagubice, Krepoljin,<br />
Zvi`d, Srpce, Krst izme|u Melinaca i Ku~eva, okolina Majdanpeka, okolina Gornjeg<br />
Milanovca, ^a~ka, U`i~ke Po`ege i Valjeva.<br />
Bagrem veoma obilno cveta i u punom cvetu cela kruna pobeli. Cvetovi<br />
najintenzivnije lu~e nektar na tihom i lepom vremenu, ako ima dovoljno vlage u<br />
vazduhu i pri temperaturi od oko 25º C. Bagrem daje dosta nektara i veoma malo<br />
polena, najbolje medi oko petog dana cvetanja i u tom periodu treba biti najoprezniji,<br />
jer ako se blagovremeno ne reaguje mo`e nastati dvostruka {teta.
Prvo, kao posledica bogate pa{e, jaka<br />
p~elinja dru{tva ve} prvog dana unose<br />
1 kg, drugog 2-3 kg, tre}eg 4-5,<br />
~etvrtog i petog pribli`no istu koli~inu<br />
kao i tre}eg dana, dok }e {estog i svih<br />
narednih dana dok pa{a traje unositi i<br />
preko 15 kg nektara u ko{nicu. Tako<br />
}e vrlo brzo popuniti sav raspolo`iv<br />
prostor za sme{taj nektara, pa }e usled<br />
toga radilice jednostavno prestati sa<br />
daljim uno{enjem nektara, ne<br />
iskoristiv{i celu pa{u. <strong>Dr</strong>ugo, usled<br />
obilne pa{e i brzog {irenja p~elinjeg<br />
dru{tva nastaje manjak prostora za<br />
novo leglo, te }e dru{tvo usred<br />
najobilnije pa{e ({to nije po`eljno, a ni<br />
korisno) po~eti pripreme za prirodno<br />
rojenje, i na kraju, ako se ne<br />
interveni{e, rojenje }e se i obaviti.
Bagremac (Amorfa fruticosa) je biljka `bunastog<br />
izgleda, srednje veli~ine, preneta u na{e krajeve iz<br />
severne Amerike. Rasprostranjena je pored reka,<br />
po mo~varama, pored `elezni~kih pruga i na<br />
zapu{tenom zemlji{tu. Cveta u junu odmah po<br />
zavr{etku cvetanja bagrema, cvetovi su grupisani u<br />
grozdastu cvast ljubi~astoplave boje. Bagremac je<br />
veliki proizvo|a~ polena, ali dobro i medi, daju}i<br />
med mrke boje i veoma prijatnog ukusa i mirisa.<br />
Uporedo sa bagremcem ili posle njega cvetaju i<br />
dobro mede jo{ duba~ac (Teucrium chamaedrys),<br />
cigansko perje (Asclepias syriaca), mrtva kopriva<br />
(Lamium sp.), lanolist (Linaria vulgaris Mill,) i<br />
cikorija (Cichorium intybus). Naro~ito je zna~ajna<br />
mrtva kopriva, bela ili crvena, jer su obe dobre<br />
medono{e, mada je crvena bolja. Crvena kopriva<br />
(Lamium purpureum) cveta u aprilu, tokom jula,<br />
pa ~ak i u poznu jesen, dok bela kopriva cveta od<br />
juna do kraja jula, zna~i u bespa{nom periodu, pa<br />
predstavlja dobru dopunsku letnju pa{u.<br />
Bagremac<br />
Amfora fruticosa
Pitomi kesten (Castanea sativa) jeste biljka toplijih<br />
podru~ja, zadr`ana u refugijalnim d`epovima, a<br />
kod nas je ima u podno`ju [are, oko Vrap~i{ta<br />
prema Vlasenici, oko Uro{evca, manastira De~ani<br />
na Kosovu itd. Po~inje da cveta u junu posle<br />
bagrema i kasne kadulje i traje dvadesetak dana. U<br />
povoljnim vremenskim uslovima, kada je vreme<br />
toplo, mirno i sa dosta vlage u zemlji{tu i vazduhu,<br />
jaka p~elinja dru{tva za vrlo kratko vreme mogu<br />
napuniti ko{nice medom i polenom ove biljke. Pri<br />
povoljnim klimatskim uslovima unos nektara i<br />
polena po jednom prose~nom dru{tvu iznosi oko 3<br />
kg na dan.<br />
Med od kestenovog nektara je tamne, braon boje,<br />
malo gorkog ukusa, brzo kristali{e i nije pogodan<br />
za zimovanje p~ela, a veoma tra`en na zapadnom<br />
tr`i{tu.<br />
Pitomi kesten<br />
Castanea sativa
Lipa (Tilia sp.) ima izuzetno veliki zna~aj za<br />
p~elinju pa{u na{eg podneblja i zauzima zajedno sa<br />
bagremovom pa{om vode}e mesto. Kod nas<br />
postoje tri vrste lipe: krupnolisna (Tilia<br />
grandifolia), sitnolisna lipa (Tilia parvifolia) i bela<br />
ili srebrna (Tilia tomentosa). Prvo cveta<br />
krupnolisna, zatim sitnolisna i na kraju srebrna,<br />
bela lipa. Krupnolisna lipa po~inje da cveta u<br />
drugoj polovini juna, a odmah za njom po~inje sa<br />
cvetanjem i sitnolisna lipa, s tim {to du`ina<br />
njihovog zajedni~kog cvetanja iznosi oko 10 dana.<br />
Odmah posle njih po~inje da cveta srebrna lipa,<br />
~ija je du`ina cvetanja oko 15 dana, {to je veoma<br />
zna~ajno zbog kontinuiteta rada p~elinjeg dru{tva,<br />
tako da tokom povoljnih klimatskih uslova<br />
osrednja dru{tva prikupe znatne koli~ine meda.<br />
Osim cvetova, za p~elinju pa{u su zna~ajni i lipovi<br />
listovi, na kojima naro~ito u vreme kada izostane<br />
lu~enje cvetnog nektara biljne va{i proizvode ve}e<br />
koli~ine medljike. Lipa-Tilia sp
Livadska pa{a. Na livadama i pa{njacima na{eg podneblja postoji raznovrsna<br />
medonosna flora, razli~itog vrsnog sastava i vremena cvetanja, tako da livadska pa{a<br />
dugo traje pru`aju}i povoljne uslove za uspe{no p~elarenje. Pri povoljnim klimatskim<br />
uslovima livadska pa{a mo`e da traje od zavr{etka bagremove (po~etak juna) pa sve<br />
do po~etka suncokretove pa{e (kraj prve dekade jula), mada nekada i du`e. Naime,<br />
ova pa{a u toplim predelima i nizijama po~inje krajem maja, a u planinskim<br />
podru~jima tek po~etkom jula, tako da u kombinaciji sa selidbenim p~elarenjem mo`e<br />
dugo trajati i obezbediti dobre proizvodne rezultate p~elarenja. Dnevni unos nektara<br />
tokom prose~ne livadske pa{e nije velik, ali zbog dugog trajanja, nekada i preko 40<br />
dana, mogu se dobiti velike koli~ine visokokvalitetnog meda. Zato se mo`e re}i da<br />
livadska kao i bagremova pa{a predstavlja najsigurniju pa{u zbog velike<br />
raznovrsnosti medonosne flore i dugog trajanja.<br />
Posle bagremove pa{e p~elinja dru{tva izlaze veoma jaka i takvim ih treba odr`ati sve<br />
do naredne pa{e (lipova, suncokretova, kestenova i sl.) a za to je najpogodnija<br />
livadska pa{a jer obezbe|uje kontinuirani unos nektara i polena koji stimuli{u maticu<br />
da permanentno pola`e jaja iz kojih }e se razvijati nove mlade p~ele, ~iji je broj uvek<br />
ve}i od broja uginulih starih p~ela, te dru{tva konstantno ja~aju. Zato p~elari koji `ele<br />
da pove}aju broj dru{tava ve{ta~kim rojenjem najbolje je to da poku{aju posle<br />
bagremove, tj. tokom livadske pa{e, jer ona omogu}ava da se rojevi i mati~na dru{tva<br />
iz kojih je obavljeno izrojavanje solidno razviju, tako da se uz redovne mere koje se<br />
primenjuju u avgustu i septembru do zazimljavanja mogu razviti u sasvim normalna<br />
dru{tva.
Proizvodnjom rojeva na livadskoj pa{i mogu se ostvariti ~ak bolji ekonomski efekti<br />
nego pri proizvodnji meda.<br />
Livadska pa{a daje mogu}nosti za uspe{nu proizvodnju kvalitetnog voska, zatim<br />
mle~a i matica, jer p~ele bolje unose velike koli~ine polena koji je neiscrpna rezerva<br />
proteina neophodnih za normalno funkcionisanje `lezda sa spolja{njim i unutra{njim<br />
lu~enjem radilica i celog reproduktivnog sistema matice.<br />
Sve livade i pa{njake na{eg podneblja prema nadmorskoj visini mo`emo svrstati u tri<br />
grupe: nizijske, srednje visinske i visoke. Ovakva podela je naro~ito zna~ajna ako se<br />
ima u vidu ~injenica o postojanju znatnih razlika u pogledu medanja glavnih<br />
medono{a.<br />
Crvena detelina-Trifolium<br />
pratense,<br />
Kokotac-Melilotus<br />
officinalis i<br />
Lucerka -Medicago sativa<br />
Nana-Menta piperita,<br />
Žalfija-Salvia officinalis i<br />
Orthosiphon stamineus
Suncokretova pa{a. U podru~jima gde se na velikim povr{inama gaji kao uljonosna<br />
kultura, suncokret predstavlja glavnu p~elinju pa{u. Suncokretovi cvetovi p~elama<br />
pru`aju velike koli~ine nektara i polena. Rane sorte sa cvetanjem po~inju u poslednjoj<br />
dekadi juna, a kasnije sorte cvetaju do kraja jula, pa i kasnije. Suncokretova pa{a traje<br />
relativno dugo, od 20 do 25 dana, a nekada, ako su klimatski uslovi povoljni, i du`e.<br />
Cvetovi suncokreta najvi{e nektara lu~e tokom toplog, mirnog i jutarnjim rosama<br />
bogatog vremena, pri temperaturi od 24 do 30º C. Ako u toku cvetanja po~ne da duva<br />
severoisto~ni i isto~ni vetar, privremeno se zaustavlja produkcija nektara, ali ako se<br />
vreme pobolj{a, ~ak i ako po~ne da duva jugozapadni ili zapadni vetar, suncokretovi<br />
cvetovi ponovo po~inju sa lu~enjem nektara. Me|utim, tokom ki{ovitog, hladnog i<br />
vremena sa ko{avom, suncokret ne samo da ne medi ve} po~inje da lu~i smolastu<br />
lepljivu supstancu od koje se lepe krila i noge p~ela, ~ak mnoge p~ele na samom<br />
cvetu slepljene uginu, {to mo`e uticati na smanjenje brojnosti, odnosno slabljenje<br />
p~elinjeg dru{tva. Zbog toga mnogi p~elari izbegavaju ovu p~elinju pa{u, ali cvetovi<br />
novijih hibridnih sorti suncokreta uglavnom ne lu~e ili lu~e manje koli~ine te<br />
smolasto-lepljive supstance, tako da je i problem lepljenja i uginjavanja p~ela za<br />
vreme lo{ih dana suncokretove pa{e ubla`en.<br />
Suncokret ne produkuje podjednako nektar na svim mestima gde je zasejan, jer se<br />
de{ava da na razmaku od samo tri kilometra prinosi budu dosta razli~iti. Obi~no se na<br />
suncokretovoj pa{i dobije 15 do 20 kg meda po ko{nici, mada pod izuzetno dobrim<br />
uslovima prinosi mogu biti udvostru~eni.
P~elinje zajednice tokom suncokretove pa{e redovno oslabe, pa se p~elarima<br />
preporu~uje da p~ele po zavr{enom vrcanju meda {to pre presele na livadsku ili ritsku<br />
pa{u, ukoliko u blizini nema belog bosiljka ili neke ritske medonosne flore. Ako se<br />
ovo pak ne u~ini, oslabljena p~elinja dru{tva u}i }e u zimu bez mnogo izgleda da<br />
prezime. Da bi p~elinje dru{tvo dobro prezimelo na suncokretovom medu koji veoma<br />
brzo kristali{e i u sa}u, obavezno treba pristupiti prihranjivanju, tako {to se polovina<br />
sa}a sa suncokretovim medom istrese, a p~ele prihrane {e}ernim ili, bolje, {e}ernomednim<br />
sirupom (za dobijanje ovog sirupa koristiti bagremov med).<br />
Najpogodnija podru~ja sa suncokretovom pa{om su: okolina Samo{a, Padeja,<br />
Alibunara, Seleu{a, Kozjaka, Jarkovca, ^ardaka, Starih Banovaca, Novih Karlovaca,<br />
Maradika, Surduka, Bajmoka, Be~eja, Srbobrana i Sombora.<br />
Med od suncokreta je svetlo`ute do svetlobraon boje, relativno brzo kristali{e i kod<br />
nas nije mnogo cenjen, mada je na evropskom i ameri~kom tr`i{tu tra`en i posti`e<br />
visoku cenu. Me|utim, novija istra`ivanja, kako kod nas tako i u inostranstvu,<br />
ukazuju na brojne kvalitete suncokretovog meda, jer sadr`i dosta polena, samim tim<br />
je bogat belan~evinama, a poseduje i vi{e jabu~ne kiseline i brojne mineralne materije<br />
zna~ajne za ljudsku ishranu.
Suncokret<br />
Heliantus annus
Beli bosiljak (Stachys annua) jeste samonikla korovska biljka njiva, me|a, kanala, a<br />
ima je po `itima, mladoj detelini, repi{tu i kukuruzi{tu, mada najbolje uspeva po<br />
retkoj p{enici i je~mu. Posle `etve `ita beli bosiljak nastavlja sa rastom i cvetanjem<br />
sve do druge polovine avgusta. Cvetovi su beli, re|e bledo`uti. Najbolje lu~e nektar<br />
po mirnom i toplom vremenu, posle ki{e ili za vreme i posle jutarnje rose. Ranijih<br />
godina, kada nije bilo ugarivanja strni{ta, tj. kada strnjike nisu paljene i zaoravane,<br />
beli bosiljak je medio po dva meseca, a prinosi meda su bili izvanredni. Me|utim,<br />
danas, zbog neznanja poljoprivrednika i ~estih paljenje strni{ta, sve manje je povr{ina<br />
pod ovom biljkom, odnosno beli bosiljak se zadr`ava jo{ na mestima gde se ne<br />
zaoravaju i ne pale strnjike.<br />
U Srbiji beli bosiljak se jo{ uvek u masi razvija i raste po poljima Vojvodine i Ma~ve,<br />
uglavnom oko kanala, puteva, po me|ama, zapu{tenim njivama i neugarenim<br />
strnjikama.<br />
Med od belog bosiljka je mle~nobele boje, brzo kristali{e, i na njemu p~ele dobro<br />
prezimljavaju, a svrstava se u drugorazredne medove.<br />
Zna~aj dopunske p~elinje pa{e imaju drenak (Lythrum salicaria), barska metvica<br />
(Melissa officinalis), konjski bosiljak (Metha pulegium), duvan (Nicotiana tabacum),<br />
troskot (Polygonum aviculare), pamuk (Gossypium sp.) i heljda (Polygonum<br />
fagopyrum), koje po~inju da cvetaju u drugoj polovini jula pa sve do poznih mrazeva,<br />
tj. u bespa{nom periodu. Od svih ovih navedenih biljki dopunske p~elinje pa{e ne{to<br />
vi{e bismo rekli o zna~aju konjskog bosiljka i heljde.
Konjski bosiljak (Mentha longifolia) uspeva po vla`nim ritskim terenima, ali ga dosta<br />
ima po livadama, pored puteva i na neobra|enom zemlji{tu. Cveta u julu i avgustu.<br />
Cvetovi su sitni, ljubi~asti i grupisani du` stabla u cvetne loptice. Po lepom i toplom<br />
vremenu p~ele preko celog dana u masi pose}uju cvetove konjskog bosiljka, odnose}i<br />
u ko{nice velike koli~ine nektara. Konjski bosiljak je naro~ito zna~ajan kao dopunska<br />
p~elinja pa{a za popunu p~elinjih zimskih zaliha, ali tokom povoljnih klimatskih<br />
uslova mo`e dati toliko nektara da p~ele stvaraju i vi{kove ove vrste meda, koji se<br />
mo`e izvrcati za potrebe ~oveka.<br />
Heljda (Polygonum fagopyrum) je jednogodi{nja biljka poreklom iz Azije. Poseduje<br />
veoma aromatizovane grozdaste cvasti ru`i~aste ili zelenkaste boje. U ni`im<br />
podru~jima cveta u drugoj polovini jula, dok u vi{im regionima u drugoj polovini<br />
avgusta. Cveta oko 20 dana. Tokom klimatski povoljnih godina heljda daje osrednju<br />
pa{u, a u su{nim godinama ne cveta. Najbolji prinosi nektara su tokom lepih toplih<br />
letnjih dana sa povremenom ki{om, dok vetrovi uslovljavaju smanjenje pa i prekid<br />
lu~enja nektara.<br />
Setva heljde se mo`e prilagoditi potrebama p~elarstva, jer od setve do cvetanja treba<br />
da pro|e 60 dana, pa se sa tog aspekta mo`e i sagledati zna~aj heljde kao letnje<br />
dopunske p~elinje pa{e u periodima kada drugih pa{a nema ili su slabe. U na{oj<br />
zemlji heljda se ne{to vi{e gaji u zapadnoj Srbiji.
Med od heljde je tamno`ute boje sa specifi~nim ukusom i sa znatno ve}om koli~inom<br />
vode nego druge vrste medova. Ova vrsta meda je naro~ito cenjena na zapadnom<br />
tr`i{tu, gde dosti`e vrlo dobru prodajnu cenu.<br />
Za pobolj{anje p~elinje pa{e u letnjem periodu naro~ito su zna~ajni kokotac,<br />
esparzeta, sofora, zlato{ipka i facelija.<br />
Kokotac (Melilotus officinalis), jeste korovska biljka, koja raste pored puteva,<br />
kanala, `elezni~kih pruga i na zapu{tenim zemlji{tima. Kod nas kokotac nema ve}i<br />
zna~aj, jer je zastupljen na malim povr{inama, ali u kombinaciji sa drugim<br />
medonosnim biljem predstavlja dobru dopunsku p~elinju pa{u. Cveta po~etkom jula,<br />
ali ne medi svake, ve} svake druge godine, kada se po prose~nom p~elinjem dru{tvu<br />
mo`e dobiti i do 15 kg meda.<br />
Med od kokoca je tamno`ute boje, veoma prijatnog ukusa i mirisa koji podse}a na<br />
vanilu, i ubraja se u prvoklasne medove. Ovaj med je naro~ito dobar za<br />
prezimljavanje p~ela.<br />
Esparzeta (Onobrychis viciaefolia) je krmna biljka, ali raste i kao divlja na plitkim,<br />
siroma{nim i kamenitim zemlji{tima, bogatim kre~om. Ova biljka je naro~ito<br />
zna~ajna za p~elarstvo brdsko-planinskih regiona, jer produkuje velike koli~ine<br />
nektara. U predelima gde je zastupljena u ve}im koli~inama, tokom povoljnih<br />
klimatskih uslova, sa osrednjim p~elinjim dru{tvom, mo`e dati 15 do 20 kg<br />
visokokvalitetnog meda po ko{nici.
Med je tamno`ut, prijatnog mirisa i ukusa i pogodan je za prezimljavanje i brzo<br />
prole}no razvi}e p~elinjeg dru{tva. Esparzeta je rasprostranjena u okolini<br />
Dimitrovgrada, Pirota, Soko Banje, na Zlataru.<br />
Sofora (Sophora japonica L.) je ukrasna drvenasta biljka ruralnih predela, otporna na<br />
zaga|enost `ivotne sredine, ali sporo raste. Razvijene biljke imaju mo}nu krunu na<br />
~ijim se vrhovima gran~ica javljaju `u}kasti cvetovi. Sa cvetanjem po~inje u julu i<br />
cvetanje traje oko dve nedelje. Dobar je proizvo|a~ polenovog praha, ali zato<br />
produkuje manje koli~ine nektara.<br />
Zlato{ipka (Solidago virga aurea L.) je zeljasta vi{egodi{nja biljka koja raste pored<br />
kanala, reka i u mo~varnim predelima. Cvetovi su zlatno`ute boje, grupisani u<br />
grozdaste cvasti. Po~inju sa cvetanjem u drugoj polovini avgusta i traju sve do kraja<br />
prve nedelje septembra, tj. vreme kada je u mnogim krajevima na{e zemlje<br />
najoskudnija p~elinja pa{a. Rasprostranjenajeu dolinirekeSave i njenihpritoka.<br />
Facelija (Phacelia tanacetifolia Bemt.) predstavlja jednogodi{nju biljku, u na{e<br />
krajeve prenetu iz Kalifornije. Uspe{no raste na svim zemlji{tima, a poseduje cvasti<br />
sa cvetovima ljubi~astoplave boje, koji cvetaju u julu mesecu. Dobar je proizvo|a~<br />
polena, i solidna medono{a u na{im uslovima.
Beli bosiljaka Konjski bosiljaka Heljda Kokotac<br />
Esperzeta Esperzeta -cvet<br />
Sofora u cvetu<br />
Sofora -cvet
Zlatošipka - Solidago virga aurea
Facelija u cvetu - Phacelia tanacetifolia