You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
<strong>NAZIVI</strong> <strong>SPOJEVA</strong><br />
Hrvatska nomenklatura anorganske kemije<br />
izradila Komisija za nomenklaturu anorganske kemije IUPAC<br />
Urednik hrvatskog prijevoda Vladimir Simeon<br />
Izdala Školska knjiga Zagreb 1996.<br />
Preporučilo HKD, ali nema zakonsku snagu.<br />
U odnosu na udžbenik Opća i anorganska kemija autora I. Filipovića i S. Lipanovića postoje slijedeće<br />
razlike:<br />
•Sva su imena elemenata koja u engleskom i latinskom imaju nastavak –ium dobila nastavak –ij, osim kroma<br />
čije se ime udomaćilo. Time su imena elemenata koji nemaju narodna imena (uključujući i četiri Šulekove<br />
kovanice: vodik, kisik, dušik i ugljik) tvorbeno, a i semantički ustanovljena.<br />
titan u titanij<br />
selen u selenij<br />
telur u telurij<br />
uran u uranij<br />
•Vraćena je u uporabu pridjevna (posvojna a ne gradivna) nomenklatura binarnih spojeva, te je izbačena<br />
crtica koja nije u duhu hrvatskog jezika:<br />
natrij-klorid u natrijev klorid<br />
željezo(II)-klorid u željezov(II) klorid (nikako željezni)<br />
•Vraćena je u uporabu tradicijska nomenklatura kiselina<br />
sulfatna kiselina u sumporna kiselina<br />
nitratna kiselina u dušična kiselina itd.<br />
1
• Glavni cilj kemijske nomenklature je dati<br />
metodologiju za izgradnju imena i formula<br />
kemijskih tvari, tako da se one mogu jednoznačno<br />
identificirati, čime se olakšava sporazumijevanje.<br />
• Sustavno je ono ime koje omogućuje izvoñenje<br />
empirijske formule spoja<br />
Nazivi ionskih spojeva<br />
• Ime ionskog spoja sastoji se (složenica)<br />
od imena kationa i aniona, i to ime<br />
kationa uvijek je prvo.<br />
2
Imena monoatomnih kationa<br />
(gradivni pridjev: ov, ev, in)<br />
Naboj kationa označava se u imenu i formuli nabojnim brojem ili oksidacijskim brojem.<br />
Riječ ion ili kation mogu se dodati iza imena, ako time ime postaje jasnije.<br />
Primjer:<br />
Cr 3+ , ili ion Cr 3+ , ili Cr 3+ -ion, ili Cr III , ili ion Cr III , ili Cr III -ion, ili krom(3+), ili kromov(3+) ion,<br />
ili ion kroma(3+), ili kromov(III) kation, itd<br />
Cr 3+ kromov(3+) ion ili kromov(III) kation<br />
Na + natrijev(1+) ion ili natrijev(I) kation ili natrijev ion *<br />
K + kalijev ion<br />
*Ako je naboj kationa nedvosmisleno poznat tada se nabojni broj može ispustiti.<br />
Postoje li različito valentni ioni istog atoma,<br />
stavlja se stupanj oksidacije (stehiometrijska<br />
valencija) u zagradu uz ime iona.<br />
• Cu + bakrov(1+) ion ili bakrov(I) kation<br />
• Cu 2+ bakrov(2+) ion ili bakrov(II) kation<br />
H + vodikov(1+) ion, vodikov(I) kation*<br />
* Vodik je prirodna smjesa 3 izotopa: 1 H, 2 H i 3 H koji imaju imena procij, deuterij i<br />
tricij. Iz tih imena se izvode (generiraju) imena proton, deutron i triton za katione<br />
1 H + , 2 H + i 3 H + . Komisija IUPAC preporučuje da se za tu prirodnu izotopsku smjesu<br />
kationa rabi naziv hidron izveden iz riječi hidrogen (lat. Hydrogenium).<br />
Hidron je smjesa kationa vodika ( 1 H + , 2 H + i 3 H + ), ime hidron izvedeno je ime za<br />
proton, deuteron i triton i rabi se za bilo koju smjesu navedenih kationa<br />
3
Imena poliatomnih kationa<br />
Homopoliatomni kationi<br />
Ime homopoliatomnog kationa tvori se dodavanjem<br />
nabojnog broja imenu neutralne vrste. Ako je<br />
potrebno može se uporabiti oksidacijski broj. Treba<br />
obratiti pažnju na uporabu zagrada koje u nekim<br />
slučajevima mogu biti korisne<br />
(O 2) + dikosikov(1+) ion<br />
(S 4) 2+ tetrasumporov(2+ )ion<br />
(Hg 2) 2+ diživin(2+) ion, ili diživin(I) kation<br />
(H 3) + trivodikov(1+) ion<br />
Imena heteropoliatomnih kationa<br />
• kationi formalno dobiveni adicijom hidrona na<br />
binarne hidride<br />
H 3O + oksonij<br />
H 3S + sulfonij<br />
H 2F + fluoronij<br />
NH 4 + amonij (azanij)<br />
PH 4 + fosfonij<br />
• kationi formalno dobiveni uklanjanjem hidridnih<br />
iona iz neutralnog spoja<br />
BH 2 + borilij<br />
PH 2 + fosfanilij<br />
4
• kationi formalno dobiveni adicijom hidrona na<br />
oksokiseline i organske kiseline<br />
• kationi formalno dobiveni adicijom hidrona na<br />
različite organske molekule<br />
• koordinirani kationi<br />
• supstituirani kationi<br />
• posebni slučajevi - u nekoliko se slučajeva još<br />
dopuštaju trivijalna (nesustavna) ili polusustavna<br />
imena<br />
NO + nitrozil<br />
NO 2 + nitril<br />
(b) Ime monoatomnih aniona<br />
• Uz latinsko ime dolazi nastavak id, na primjer:<br />
• F - fluorid, fluorid ion<br />
• Br - bromid, bromid ion<br />
• O 2- oksid, oksid ion<br />
• S 2- sulfid, sulfid ion<br />
• N 3- nitrid, nitrid ion,<br />
• P 3- fosfid, fosfid ion<br />
• H - hidrid<br />
• 1 H - protid<br />
• 2 H - deuterid<br />
• C 4- karbid<br />
• Ge 4- germid*<br />
*Ime germid koristi se za Ge 4- umjesto germanid, jer je germanid ime za GeH 3 -<br />
5
Imena poliatomnih aniona<br />
Homopoliatomni anioni<br />
Ime homopoliatomnog aniona gradi se dodavanjem<br />
prefiksa di-, tri-, tetra-, itd i nabojnog broja imenu<br />
dotičnog monoatomnog aniona<br />
Sustavno ime Alternativno ime<br />
O 2 - dioksid(1-) hiperoksid ili superoksid<br />
O 2 2- dioksid(2-) peroksid<br />
O 3 - trioksid(1-) ozonid<br />
I 3 - trijodid(1-)<br />
Pb 9 4- nonaplumbid(4-)<br />
Posebni slučajevi i trivijalna imena<br />
Anioni oksokiselina<br />
Korisna su i još uvijek dopuštena imena nekih<br />
aniona sa sufiksom (nastavkom) -it<br />
(koji označava niže oksidacijsko stanje)<br />
NO 2 - nitrit<br />
AsO 3 3- arsenit<br />
SO 3 2- sulfit<br />
ClO - hipoklorit<br />
ClO 2 - klorit<br />
6
• S porastom oksidacijskog broja imamo<br />
ove dodatke (prefiks) i nastavke (sufiks)<br />
na latinsko ime:<br />
• ---id<br />
• hipo---it<br />
• ---it<br />
• hipo----at<br />
• ---at<br />
• per---at.<br />
• Anioni s perokso-skupinom imaju u imenu<br />
dodatak perokso----.<br />
Primjer:<br />
• Cl - klorid, kloridni ion (oks. broj atoma Cl = -1)<br />
• ClO - hipoklorit, hipoloritni ion (oks. broj atoma Cl = +1)<br />
• ClO 2 - klorit, kloritni ion (oks. broj atoma Cl = +3)<br />
• ClO 3 - klorat, kloratni ion (oks. broj atoma Cl = +5)<br />
• ClO 4 - perklorat, perkloratni ion (oks. broj atoma Cl = +7)<br />
7
• S 2- sulfid (oks. broj atoma S = -2)<br />
• SO 2 2- hiposulfit (oks. broj atoma S = +2)<br />
• S 2O 4 2- hipodisulfit (oks. broj atoma S = +3)<br />
• SO 3 2- sulfit (oks. broj atoma S = +4)<br />
• S 2O 6 2- hipodisulfat (oks. broj atoma S = +5)<br />
• SO 4 2- sulfat (oks. broj atoma S = +6)<br />
• SO 5 2- peroksosulfat (oks. broj atoma S = +6)<br />
• S 2O 8 2- peroksodisulfat (oks. broj atoma S = +6)<br />
Anioni dobiveni iz neutralnih molekula<br />
uklanjanjem jednog ili više hidrona<br />
Ako su iz kiseline uklonjeni samo neki hidroni<br />
(vodikovi ioni) imena se grade dodavanjem riječi<br />
„hidrogen“, „dihidrogen“ itd. ispred imena aniona<br />
bez hidrona, kako bi se označio broj preostalih<br />
hidrona<br />
HCO 3 - hidrogenkarbonat(1-)<br />
HSO 4 - hidrogensulfat(1-)<br />
H 2PO 4 - dihidrogenfosfat(1-)<br />
8
Racionalno ime kompleksnog iona<br />
Pravila<br />
• (1) Osnovno ime daje centralni atom.<br />
• Kod kompleksnog aniona odbaci se od<br />
latinskog imena nastavak um, odnosno<br />
ium i doda nastavak at, npr.: ferat,<br />
kobaltat, argentat, kromat, kuprat, cinkat,<br />
plumbat, aluminat, galat itd.<br />
• Kod kompleksnog kationa - hrvatski naziv<br />
elementa bez nastavka<br />
• (2) Ispred osnovnog imena dolaze<br />
imena liganada.<br />
• (3) Ispred imena liganda dolazi njegov<br />
broj u grčkom jeziku : mono-, di-, tri-,<br />
tetra- itd. Ako je ligand kompleksnog<br />
sastava ili organska molekula ili ion,<br />
stavlja se u okruglu zagradu, a ispred<br />
zagrade dolazi njegov broj, i to: bis-,<br />
tris-, tetrakis- itd.<br />
9
• (4) Liganada dolaze u formuli i imenu<br />
abecednim redom.<br />
• (5) Oksidacijski broj centralnog atoma<br />
ili nabojni broj iona dolazi u zagradi iza<br />
imena centralnog atoma.<br />
Ime liganda<br />
• NH 3 = amin (ili ammin); H 2O = akva; CO =<br />
karbonil; "en" = etilendiamin; H + = hidrogen;<br />
NO + = nitrozil<br />
• Anionski ligand dobiva nastavak o. Dakle:<br />
• F - = fluoro; Cl - = kloro; Br - = bromo; I - = jodo;<br />
O 2- = okso; OH - = hidrokso; CN - = cijano; NO 2 -<br />
= nitro; ONO - = nitrito; S 2- = tio; SCN - =<br />
tiocijanato; NCS - = izotiocijanato; O 2 2- =<br />
perokso; SO 4 2- = sulfato; CO3 2- = karbonato;<br />
C 2O 4 2- = oksalato, S2O 3 2- = tiosulfato, itd.<br />
10
Primjeri:<br />
• [UO 2] 2+<br />
• dioksouranov(VI) kation<br />
• [CrCl 2(H 2O) 4]+<br />
• tetraakvadiklorokromov(III) kation<br />
• [CoCO 3(NH 3) 4] +<br />
• tetraaminkarbonatokobaltov(III) kation<br />
• [Co(ONO)(NH 3) 5] 2+<br />
• pentaaminnitritokobaltov(III) kation<br />
• [CoCl(NO 2)(en) 2] +<br />
• dietilendiaminkloronitrokobaltov(III)<br />
kation ili<br />
bis(etilendiamin)kloronitrokobaltov(III)<br />
kation<br />
• [Fe(CN) 6] 4-<br />
• heksacijanoferat(II) anion<br />
• [Fe(CN) 6] 3-<br />
• heksacijanoferat(III) anion<br />
• [PtBr 2CI 4] 2-<br />
• dibromotetrakloroplatinat(IV) anion<br />
• [AlF 6] 3-<br />
• heksafluoroaluminat(III) anion<br />
• [Cr(C 2O 4) 3] 3-<br />
• trioksalatokromat(III) anion ili<br />
• tris(oksalato)kromat(III) anion<br />
11
• [Ag(S 2O 3) 2] 3-<br />
• ditiosulfatoargentat(I) anion<br />
• [Au(CN) 2] -<br />
• dicijanoaurat(I) anion<br />
• [Hg(NCS) 4] 2-<br />
• tetraizotiocijanatomerkurat(II) anion<br />
• [Sb(OH) 6] -<br />
• heksahidroksoantimonat(V) anion<br />
• [Sb(OH) 4] -<br />
• tetrahidroksoantimonat(III) anion<br />
• [SnS 3] 2-<br />
• tritiostanat(IV) anion<br />
• [AsOS 3] 3-<br />
• oksotritioarsenat(V) ion<br />
• [HSO 4] -<br />
• hidrogentetraoksosulfat(VI) ion ili<br />
• hidrogensulfat ion<br />
• [Cr 2O 7] 2-<br />
• heptaoksodikromat(VI) ion ili<br />
• dikromat ion<br />
12
Posebno ime kompleksnog iona<br />
• H 3O + hidronijev ion ili oksonijev ion ili hidroksonijev ion<br />
• OH - hidroksid ion<br />
Nazivi spojeva<br />
• NaCl<br />
• natrijev klorid<br />
• FeO<br />
• željezov(II) oksid<br />
• Fe 2O 3<br />
• željezov(III) oksid<br />
• Cr 2O 3<br />
• kromov(III) oksid<br />
• CrO 3<br />
• kromov(VI) oksid ili kromov trioksid<br />
• Mg 3N 2<br />
• magnezijev nitrid<br />
13
• Al 4C 3<br />
• aluminijev karbid<br />
• KOH<br />
• kalijev hidroksid<br />
• NaHS<br />
• natrijev hidrogensulfid<br />
• CaSO 4<br />
• kalcijev sulfat<br />
• NaOCI<br />
• natrijev hipoklorit<br />
• K 4[W(CN) 8]<br />
• kalijev oktacijanovolframat(IV)<br />
• Na 2[Fe(CN) 5NO]<br />
• natrijev pentacijanonitrozilferat(II)<br />
• [CoSO 4(NH 3) 5]NO 3<br />
• pentaaminsulfatokobaltov(III) nitrat<br />
• [CoOH(NH 3) 4(H 2O)]SO 4<br />
• akvatetraaminhidroksokobaltov(IIl) sulfat<br />
• [Co(NH 3) 6][Cr(C 2O 4) 3]<br />
• heksaaminkobaltov(III) trioksalatokromat(II)<br />
14
Koordinacijska nomenklatura heteropoliatomnih aniona<br />
Imena pheteropoliatomnih aniona grade se iz imena središnjeg atoma kojemu se dodaje<br />
nastavak –at. Sa skupinama vezanim na središnji atom uključujući i monoatomne skupine<br />
postupa se kao s ligandima u koordinacijskoj nomenklaturi. Ime središnjeg atoma može se<br />
skratiti ako atom nije kovinski<br />
[PF 6] - heksafluorofosfat(V), ili heksafluorofosfat(1-)<br />
[SO 4] 2- tetraoksosulfat(VI), ili tetraoksosulfat(2-)<br />
[Zn(OH) 4] 2- tetrahidroksocinkat(2-)<br />
[HF 2] - difluorohidrogenat(1-), često ime je hidrogendifluorid<br />
[BH 2Cl 2] - diklorodihidroborat(1-)<br />
Koordinacijska nomenklatura koristi se i za anione dobivene adicijom hidridnih iona na<br />
mononuklearni hidrid<br />
BH 4 - tetrahidroborat(1-)<br />
CH 5 - pentahidrokarbonat(1-)<br />
PH 6 - heksahidrofosfat(1-)<br />
Djelomični popis dopuštenih alternativnih imena oksokiselina i njihovih aniona<br />
formula Tradicijsko ime anion Strahalovsko ime Vodikova nomenklatura<br />
kiseline<br />
kiseline<br />
(sustavna nomenklatura)<br />
H3BO3 Borna Borat ion Boratna Trivodikov triokosoborat<br />
H4SiO4 Ortosilicijska Ortosilikat Ortosilikatna Tetravodik tetraoksosilikat<br />
H 2CO 3 Ugljična Karbonat Karbonatna Divodikov trioksokarbonat<br />
HNO 3 Dušična Nitrat Nitratna Vodikov trioksonitrat<br />
HNO 2 Dušikasta Nitrit Nitritna Vodikov dioksonitrat<br />
H 3PO 4 Fosforna Fosfat Fosfatna Trivodikov tetraoksofosfat<br />
H 3PO 3 Fosforasta Fosfit Fosfitna Trivodikov trioksofosfat<br />
HClO Hipoklorasta kis. Hipoklorit Hipokloritna Vodikov monoksoklorat<br />
HClO 2 Klorasta kis. Klorit Kloritna Vodikov dioksoklorat<br />
HClO 3 Klorna kis. Klorat Kloratna Vodikov rioksoklorat<br />
HClO 4 Perklorna Perklorat Perkloratna Vodikov tetraoksoklorat<br />
H2SO 4 Sumporna Sulfat Sulfatna Divodikov tetraoksosulfat<br />
H 2SO 3 Sumporasta Sulfit Sulfitna Divodikov trioksosulfat<br />
15
Nazivi kovalentnih spojeva<br />
• U nazivu kovalentnih spojeva takoñer<br />
dolazi najprije ime atoma manje<br />
elektronegativnosti, a zatim njegova<br />
stehiometrijska valencija, odnosno<br />
oksidacijski broj, ili se uz ime atoma<br />
stavi broj atoma na grčkom jeziku. Na<br />
primjer:<br />
• SCl 4 sumporov(IV) klorid ili sumporov tetraklorid<br />
• SO 2 sumporov(IV) oksid ili sumporov dioksid<br />
• SO 3 sumporov(VI) oksid ili sumporov trioksid<br />
• CO ugljikov(II) oksid ili ugljikov monoksid<br />
• CO 2 ugljikov(IV) oksid ili ugljikov dioksid<br />
• N 2O 5 dušikov(V) oksid ili didušikov pentoksid<br />
16
• HCl klorovodik ili vodikov klorid<br />
• H 2S sumporovodik ili vodikov sulfid<br />
• H 2PtCl 6 heksakloroplatinatna(IV) kiselina ili<br />
vodikov heksakloroplatinat(IV)<br />
• H 2PtCl 4 tetrakloroplatinatna(II) kiselina ili<br />
vodikov tetrakloroplatinat(II)<br />
• HAuCl 4 tetrakloroauratna(lII) kiselina ili<br />
vodikov tetrakloroaurat(Ill)<br />
• Ni(CO) 4 niklov(0) tetrakarbonil ili tetrakarbonilnikal(0).<br />
(c) lme kompleksnog iona.<br />
• Razlikovat ćemo tri glavna slučaja:<br />
• (α) Ime kompleksnog aniona prema<br />
uobičajenoj nomenklaturi ovisi o<br />
oksidacijskom broju centralnog atoma.<br />
17