Elektronski izvori informacija u nauci - Univerzitetska biblioteka ...
Elektronski izvori informacija u nauci - Univerzitetska biblioteka ...
Elektronski izvori informacija u nauci - Univerzitetska biblioteka ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Samuel Bradford je 1934. godine primenio drugi pristup 18 . On je sredio časopise kao<br />
osnovne informacione izvore po opadajućoj produktivnosti i svakom dodelio mesto na<br />
rang listi. Utvrdio je da je moguće u svakoj naučnoj oblasti izvršiti rangiranje časopisa<br />
tako da se izdvaja jezgro, koje sadrži većinu članaka iz date oblasti, i zone časopisa sa<br />
opadajućom produktivnošću. Zakon glasi:<br />
NIZ ČASOPISA SREĐENIH PO OPADAJUĆEM BROJU ČLANAKA NA DATU<br />
TEMU MOŽE SE PODELITI NA ZONE SA JEDNAKIM BROJEM ČLANAKA U<br />
SVAKOJ, PRI ČEMU BROJ ČASOPISA U NIZU TIH ZONA ČINI<br />
GEOMETRIJSKU PROGRESIJU SA PARAMETROM q VEĆIM OD JEDINICE,<br />
TJ. ODNOS BROJA ČASOPISA U PRVOJ, DRUGOJ I NAREDNIM ZONAMA<br />
IMA OBLIK: n-1 : n-2 : n-3 = 1 : q : q 2 …, A JEDINICA ODGOVARA BROJU<br />
ČASOPISA U PRVOJ ZONI, ODNOSNO JEZGRU.<br />
Krajem osamdesetih godina dokazano je da su ovi zakoni matematički ekvivalentni 19 i da<br />
pripadaju tipu negausovske raspodele, koja je karakteristična za složene sisteme, u koje<br />
spadaju i društvene pojave 20 . Karakteristično za ovakve raspodele nosioca posmatranih<br />
pojava je da postoji oštra stratifikacija u raspodeli nosilaca posmatrane pojave na mali<br />
broj nosilaca pojave koji čine jezgro najproduktivnijih nosilaca i dugačak rep raspodele<br />
koji čine slabo produktivni nosioci 21 . Takva raspodela se često uprošćeno naziva “pravilo<br />
80: 20” i označava da na primer 80% zahteva za knjigama u biblioteci zadovoljava 20%<br />
bibliotečkog fonda, da 80% posla u svakom preduzeću obavi 20% zaposlenih, da 80%<br />
prihoda ostvaruje 20% stanovništva itd. Ovakav tip raspodela javlja se i kod citata i kod<br />
broja linkova do veb stranica na Internetu.<br />
Bibliometrijski indikatori<br />
Bibliometrijski indikatori su indikatori zasnovani na publikacijama kao osnovnom<br />
proizvodu naučnog rada. Korišćenje indikatora zasnovanih na publikacijama zasniva se<br />
na tri pretpostavke, od kojih u realnoj situaciji ni jedna nije potpuno zadovoljena. To su:<br />
• produkt naučnog istraživanja je dosledno prikazan u publikacijama<br />
• broj citata koji se odnosi na ove publikacije je legitimni indikator njihovog<br />
kvaliteta<br />
• postoje tačni i potpuni podaci o ovim aktivnostima.<br />
Broj publikacija koje je objavio neki naučnik, grupa ili institucija je najjednostavniji<br />
bibliometrijski indikator. Samo brojanje je jednostavno, ali problemi nastaju kada treba<br />
rangirati ove publikacije po kvalitetu. Publikovanje se smatra nezaobilaznim delom<br />
procesa naučnog rada, dugo je korišćeno kao jedan od osnovnih kriterijuma za procenu<br />
naučnog rada, pa je stoga porast broja publikacija delimično rezultat uticaja tzv. sindroma<br />
»Objavljuj ili nestani«. Rezultat toga je i pojava da naučnici rezultate objavljuju u više<br />
manjih radova, umesto u jednom celovitom. Ovakvo ponašanja naučnika u direktnoj je<br />
vezi sa kriterijumom vrednovanja naučnika na osnovu broja objavljenih radova. Pošto je<br />
onima koji sprovode naučnu politiku postalo jasno da umnožavanje broja radova ne vodi<br />
napretku nauke, krenulo se u potragu za novim kriterijumom, koji bi imao više veze sa<br />
kvalitetom a ne sa kvantitetom naučnog rada. Taj kriterijum je pronađen u citiranosti i on<br />
se danas primeljuje na pojedinačne naučnike, naučne institucije, časopise, univerzitete,<br />
43