Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
AKTUELLT<br />
FRÅN SÖDERMANLANDS-NERIKES NATION <strong>#4</strong>
I<br />
N<br />
N<br />
Redaktionen 3<br />
Ledaren 4<br />
1Q har ordet 6<br />
To-do list 7<br />
En helg i Tyskland 8<br />
De nordiska studentmötena 10<br />
Till Nylands nation 11<br />
E<br />
H<br />
Å<br />
L<br />
L<br />
Things you can't miss in Uppsala 12<br />
Klubbmästarna 14<br />
Heltidarna 16<br />
Worth visiting around Uppsala 18<br />
Våga resa ensam 21<br />
FEAT: International Student 22<br />
A Cambridge scholar in Uppsala 24<br />
Jämlikhetsgruppen 26<br />
Landskapskallelser 28<br />
Ämbetsverkarlista 30<br />
2
REDAKTIONEN<br />
Vad har varit redaktionens favoritresemål hittills?<br />
Redaktör<br />
Elsa Sandin<br />
Österrike<br />
Redaktör<br />
Ingrid Bäcklund<br />
Frankrike<br />
Redaktionsassistent<br />
Axel Löfqvist<br />
Forna DDR/Berlin<br />
Redaktionsassistent<br />
Kristina Lingman<br />
Hawaii<br />
Redaktionsassistent<br />
Astrid Froede Othelius<br />
Italien<br />
På omslaget<br />
Jorden runt med Snerikes<br />
Av: Ingrid Bäcklund<br />
Redaktörer<br />
Elsa Sandin och<br />
Ingrid Bäcklund<br />
Kontakt<br />
aktuellt@snerikes.se<br />
Tryck<br />
Wikströms<br />
Tryckeri AB<br />
Ansvarig utgivare<br />
Ingrid Heed<br />
Adress<br />
S:t Larsgatan 4<br />
753 11 Uppsala<br />
3
LEDAREN<br />
4
In the spring of 2019, I studied in France. Besides drinking wine and eating croissants, I tried my best to<br />
learn the language. I already knew the basics from school. I went to an international school, and in 4th grade<br />
we got the option to choose between Spanish or French, and I chose French. Mostly because almost everyone<br />
in my family had studied some French previously.<br />
I’ve been studying French since middle school, and yet today I barely want to admit how badly I speak the<br />
language. The more time passed in school, the more I felt like it was useless learning French in Sweden,<br />
since I never got the chance to actually speak it. So, I started dreaming of studying French in France (and<br />
watching Amélie like a 100 times didn’t exactly make me less eager to go). So I packed my bags and I went.<br />
2 years had passed since my high school graduation and I had pretty much lost the little French I knew. Still,<br />
I flew to Paris and took the train to Lyon. I tried to read the signs and listen carefully to the speaker's voice<br />
on the train and after a three or so hour journey, I arrived at Gare de Lyon. I followed Google Maps, took a<br />
bus, took it the wrong way, took it back, followed Google Maps again, and finally I found my way onto the<br />
Métro. From there I took line C to my new home in Croix-Rousse.<br />
What happened the following four months is both a blur and some of my fondest memories. But what I<br />
remember is that as much as it was fun, it was also hard and at times I struggled. I wanted to understand<br />
everything and speak like every other 20-or-so year old - use Verlan (french slang) and not the school book<br />
French that I was taught in school. I wanted to sit at a party and joke with my French friends, and not have<br />
to make up sentences in my mind for ten minutes before managing to say anything. Usually when I finally<br />
did manage to get something right, the conversation had already moved on.<br />
What I want to say with all of this is that, being in a new country, with a new language and a new culture<br />
where everything is new, is hard. My experience was amazing but sometimes, I wish my French friends<br />
could have spoken more English with me when they saw that I was struggling to understand, so that I could<br />
have been able to take part in every conversation. Even if they were (and still are) my friends, I still worried<br />
that they were talking about me or making fun of me behind my back when I heard them laughing, probably<br />
about something completely different.<br />
So, to everyone in Uppsala who doesn’t understand what “ska du till tisdagsklubben ikväll?” means, this<br />
number of <strong>Aktuellt</strong> is for you. We want everyone who is a part of Snerikes, however much, however little,<br />
to feel like they belong here, like they understand and are understood. In the future, we will always have<br />
something written in English in <strong>Aktuellt</strong> for our international peers to enjoy, while you take time learning<br />
the Snerikes-lingo.<br />
à la prochaine,<br />
Elsa<br />
Text and photo: Elsa Sandin<br />
5
1Q<br />
har ordet<br />
Text: Ingrid Heed<br />
Bild: Ingrid Heed<br />
Illustration: Axel Löfqvist<br />
Visst känns det som igår vi satt i sommarsolen, njöt av god mat på Bryggans uteservering och längtade<br />
efter fysiska möten och inget mer digitalt tjafs. Och nu sitter vi här – nationen har haft sin första klubb och<br />
sin första riktiga gasque sedan innan pandemins start – oj vad efterlängtat det var! Jag måste säga att den<br />
första gasquen var en personlig höjdpunkt, men ingen hade väl förväntat sig något annat av en förste kurator.<br />
Något som kommer med den öppning av samhället som höstterminen bjudit på är alla de internationella<br />
studenter som kommer till Uppsala och som blir medlemmar av vår fantastiska nation. För nationen är ju<br />
trots allt ett andra hem för alla studenter från vår hembygd, och kanske även mer så för de som kommer<br />
ännu längre ifrån. Om inte annat så är det tur att vi fångar upp dem innan de inser vilket vansinnigt beslut<br />
de har tagit. Att sitta där med ansökningsblanketten till utbytesstudier och in i det sista sitta och vela<br />
mellan Sverige och Spain för att sedan välja Sverige i hopp om den idylliska svenska sommaren och sedan<br />
en månad in finna sig i ett ständigt kvällsmörker för resten av ens utbytesperiod. Det är tufft det. Därför<br />
hoppas vi att de kommer att trivas hos oss, och att vi kan vara en ljusglimt i den svenska höstens mörker.<br />
As an international student the fall in Sweden can be quite tough.<br />
When the fall comes it seems like the sun never rises and you might<br />
question why you came to Uppsala in the first place, when you could<br />
have gone to Spain. However, there is a solution for this. It is called<br />
Gåsbal, Tisdagsklubb and Luciagasque. When everyday life is full<br />
of exams and hand-ins these events are the light in the fall darkness,<br />
that hopefully makes it all easier. There is so much to do at the nation<br />
that I promise you there will not be a dull moment. Take the shift in the<br />
Bistro, or buy that gasque-ticket - I promise you are going to like it!<br />
6
ubrik<br />
To-do list winter 21<br />
LAST RECENTIORS<br />
ACTIVITY OF THE<br />
SEMESTER<br />
26 NOVEMBER<br />
CLEANING DAY<br />
28 NOVEMBER<br />
LANDSKAP 3<br />
6 DECEMBER<br />
WIKS CASTLE<br />
CHRISTMAS MARKET<br />
4 DECEMBER<br />
LAST DAY OF THE<br />
SEMESTER<br />
14 DECEMBER<br />
LUCIAGASQUE<br />
13 DECEMBER<br />
LAST TUESDAY CLUB<br />
14 DECEMBER<br />
THANK YOU FOR A<br />
GREAT SEMESTER AT<br />
THE BEST OF NATIONS.<br />
THE EDITORIAL STAFF<br />
WOULD LIKE TO WISH<br />
YOU ALL A GREAT END<br />
TO THE SEMESTER, A<br />
MERRY CHRISTMAS AND<br />
A HAPPY NEW YEAR!<br />
SCAN ME!<br />
SOME OF YOU<br />
HAVEN'T GOTTEN<br />
THE LATEST NUMBER<br />
OF AKTUELLT DUE TO<br />
ADMINISTRATIVE<br />
DIFFICULTIES, BUT<br />
IT WILL BE COMING<br />
TO YOUR MAILBOX<br />
SHORTLY!<br />
Text & illustration: Ingrid Bäcklund<br />
7
En helg i Tyskland<br />
Text: Elsa Sandin och Ingrid Bäcklund<br />
Bild: Ingrid Heeed, Burschenschaft Arminia Marburg, Students' Nobel NightCap<br />
Fredag den 1:a oktober, klockan 6:30 på morgonen begav sig förste kurator Ingrid Heed och andre urator Gustav<br />
Stark, tillsammans med resestipendiaten Georg Holmén till Arlanda för att sedan flyga vidare till Tyskland.<br />
1.5 timme norr om Frankfurt ligger universitetsstaden Marburg, där två tredjedelar av kuratelet och Georg<br />
skulle besöka den katolska studentherrföreningen, och vår vänförening, Burschenschaft Arminia.<br />
Varje vår bjuds Södermanlands-Nerikes nation in till Arminias årsfest. Vänskapen med föreningen sträcker sig många<br />
år tillbaka, men tyvärr har det inte gått att besöka föreningen sedan våren 2019, innan pandemin slog till.<br />
På fredagen välkomnades gästerna i form av en danskväll, lite som en sexa, beskriver Ingrid, Gustav och<br />
Georg. Under lördagen var själva årsmötet, Stiftungsfest, som kan jämföras med ett Landskap på Snerikes, där<br />
det var en blandning av fest och möte. Till eventet bjuder de in “vänner”, personer från andra Burschenschafts,<br />
alltså studentföreningar från en mängd olika universitet både i Tyskland och utomlands.<br />
Vad är mest annorlunda med Arminia, jämfört med Snerikes?<br />
Ingrid, Gustav och Georg:<br />
- Den största skillnaden är att de inte har någon verksamhet utåt. De har ingen restaurang eller bar till exempel,<br />
utan de har bara sin interna förening. Att det är en herrförening är givetvis också en stor skillnad.<br />
Ingrid: Jag tyckte att det var lite udda att vara i princip den enda tjejen där, förutom<br />
under fredagen då medlemmarnas flickvänner också fick närvara.<br />
- Det finns också en annan hierarki mellan medlemmarna. För att kunna klättra inom föreningen måste man till exempel göra ett<br />
kunskapsprov, och så är det ju inte alls på Snerikes. Föreningen är också betydligt mindre, med ungefär 40 aktiva medlemmar.<br />
- En spännande skillnad var också att det inte var lika uppstyrt som vi brukar ha det på våra sittningar. Det fanns till<br />
exempel ingen tydlig klädkod som det brukar finnas på Snerikes gasquer. Alla var uppklädda, men kom i olika saker. De<br />
på föreningen med hedersuppdrag kom till exempel i 1600-tals liknande kläder, vilket var kul och väldigt annorlunda.<br />
Vad är mest likt med föreningen, jämfört med Snerikes?<br />
Ingrid, Gustav och Georg:<br />
- Det känns som att uppbyggnaden av föreningen liknar nationens uppbyggnad under 50-talet. Vi har liknande<br />
traditioner och har säkert inspirerats av varandra, men Snerikes har kanske utvecklats och moderniserats<br />
mer. Snerikes är också en mer integrerad del av studentlivet i Uppsala än vad Arminia är i Marburg.<br />
8
Vad tar ni med er från resan?<br />
Gustav: Det var spännande att promenera runt i Marburg, och se bland annat estetiken i Tyskland som påminde lite om<br />
Sverige på 90-talet. Marburg är också en av få de städerna som inte bombades under Andra världskriget, vilket idag gör att<br />
den medeltida stadskärnan med kyrkor och torg finns kvar. Det var väldigt fint att se. Jag hade däremot velat veta mer om<br />
deras vardag och få en större inblick i den, hur det är att vara student i Marburg liksom. Burschenschaft Arminia är inte<br />
riktigt en representativ grupp för en tysk student. Jag tar också med mig minnet av den första lunchen, en otrolig schnitzel.<br />
Georg: Ja, jag tar inte med mig väskan i alla fall. Det första som hände efter tåget från flygplatsen till Marburg<br />
var att jag glömde min väska i vagnen. Den har nu hittats någonstans i Tyskland, men ännu inte återlämnats.<br />
Utöver den icke befintliga väskan tar jag med mig smaken av tysk öl, och minnena av en otroligt fin stad.<br />
Ingrid: Målet med att resa till vänföreningar runtom i världen, och bjuda in vänföreningar till Uppsala, är att främja<br />
vänskap och gemenskap över nationsgränser. Och i det stora hela skulle jag säga att vi tar med oss vikten av att ge och<br />
ta. Det vi får av våra vännationer eller vänföreningar ger vi minst lika mycket tillbaka. Vi bjuder in våra vänner till<br />
våra sittningar och de får gå gratis, mot att de gör samma sak när vi är hos dem. Som ett utbyte kan man säga.<br />
Georg Holmén, resestipendiat<br />
Vad är resestipendium, och hur söker man det?<br />
Alla stipendier utlyses på nationens officiella anslagstavlor på Snerikes, på samma<br />
plats där ämbetsverkarposter sätts upp. De läggs också upp på Snerikes hemsida.<br />
Just resestipendiena behöver man ha nationspoäng för, vilket man får genom att<br />
vara ämbetsverkare, men det finns en mängd andra stipendier som vilken medlem<br />
som helst kan söka. Allting om vad man kan söka och hur står på hemsidan.<br />
Härnäst är det Lund och Köpenhamn som ska besökas, så sök stipendier nu och häng med!<br />
9
RUBRIK<br />
Om de nordiska studentmötena<br />
TEXT: A XEL LÖFQVIST<br />
BILD/ILLUSTRATION: PÅ BILDEN: STUDENTMÖTE I UPPSALA 1875,<br />
MÅLAD AV OKÄND MÄSTARE<br />
Under artonhundratalet var nordiska studentmöten vanligt förekommande och samlade studenter<br />
från universiteten i Uppsala, Lund, Köpenhamn och Christiania (dagens Oslo). Idén bakom<br />
mötena var i grunden att stärka och knyta ann band mellan de olika högskolorna, mötena tog<br />
avstamp i och präglades av den så kallade skandinavismen. Skandinavismen var i grunden<br />
en pannationel rörelse och ideologi som verkade och förespråkade för ett mera enat och<br />
sammanslutet Skandinavien, strävan var att ena Danmark med Norge och Sverige som sedan<br />
1814 var förenade i en union. Studentmötena kan beskrivas som en slags stor manifestation där<br />
de unga intellektuella samlades för att visa sitt stöd och tro på ett enat Skandinavien och förstås<br />
bäst om det placeras i sin rätta kontext. Det tidiga artonhundratalet präglades i stor utsträckning<br />
av socialt missnöje till följd av napoleonkrigens framfart på kontinenten, ett försök att vrida<br />
tillbaka klockan till tiden innan den franska revolutionen gjordes i och med Wienkongressen,<br />
men de liberala och nationalistiska krafterna som såg dagens ljus under revolutionen lät sig inte<br />
underkuvas. Skandinavismen var en liberal och radikal rörelse och osade av de nya idealen. Detta<br />
manifesterades inte minst under våren 1848 när nyheterna om februarirevolutionen i Paris nådde<br />
Sverige. Gator och torg fylldes snabbt av studenter som firade den franska konungens nederlag<br />
och städerna fylldes av ett ekande ”Vive la république!” Stämningen kan jämföras med den av<br />
1968, den geopolitiska realiteten förde med sig en ny anda, en tro på något nytt – fast här utan<br />
murarskjortor och Jan Guillou.<br />
Hur såg då studentmötena ut? Centralt för mötena var de stora paraderna, utsmyckade med<br />
fanor och standar. Mötena var fullproppade med symbolik och gemensamma markörer, det<br />
var till exempel inom ramen för de nordiska studentmötena som studentmössorna såg dagens<br />
ljus för första gången. Mössan skulle bli den yttersta symbolen för studentskandinavismen<br />
– det var en materiell markör för ett symboliskt tillhörande av en egen samhällsklass – den<br />
skandinaviska studenten. Mötena var, också i linje med sin samtid, präglade och genomsyrade<br />
av ett enormt vikingavurmande, som fungerade som en gemensam historisk nämnare för de tre<br />
länderna att luta sig tillbaka på. Till exempel dracks det under ett möte i Uppsala mjöd ur horn<br />
på på Odinsborg. Det hölls också en sittning för 1600 studenter i Uppsalas Botaniska trädgård.<br />
I trädgården byggdes en festsal upp på 1000 kvadratmeter och 9 meter i takhöjd och skulle<br />
efterlikna ett långhus från vikingatiden.<br />
Festligheterna präglades, förutom av vikingavurmandet även av långa, sentimentala tal,<br />
proklamationer av brödraskap studenterna emellan, luncher, tåg- och ångbåtsresor genom naturen<br />
där sången, talen och historien hade en central roll.<br />
Skandinavismen som rörelse och studentmötena som sådana skulle komma att ändra form under<br />
artonhundratalet, det som en gång hade startat som en radikalpolitisk sammansvärjning skulle<br />
komma att mer och mer handla om möten präglade av gemenskap, fest och sång. Studentmötena<br />
blev internationella sammankomster som firade den gemensamma historien, kulturen och<br />
språket.<br />
10
ubrik<br />
Till Nylands Nation<br />
MELODI: ZANDAHLS KANON<br />
TEXT: G. STARK<br />
ILLUSTRATIONER: INGRID BÄCKLUND<br />
I HUNDRADE ÅR HAR BERÄTTATS EN SAGA<br />
OM UNDERBAR FRÄNDSKAP SOM ALDRIG AVTAGA,<br />
OM TVÅ SIDOR HAVET OCH DESTILLATION,<br />
OM SÖDERMANLANDS-NERIKES OCH NYLANDS NATION<br />
EN AFTON HÅLLS BALER PÅ VAR SIDA HAVET,<br />
BLAND UNGDOMLIG FÄGNAD GÖMS VEMOD BEGRAVET<br />
NÄR TAFFELN ÄR BRUTEN OCH PUNSCHKOPPEN TOM<br />
FINNS BLOTT KVAR EN LÄNGTAN TILL NYLANDS NATION<br />
VÅR LÄNGTAN, VÅR TÖRSTAN FRÅN VÄSTER TILL ÖSTER,<br />
VILL UPPVAKTA ER MED EN GRATULATION<br />
EN SKÅL FÖR VÅR VÄNSKAP MED NYLANDS NATION!<br />
11
THINGS YOU CAN'T MISS IN UPPSALA<br />
Saluhallen S:t Eriks Torg 8<br />
Saluhallen, or the meat Basilica as it is often called<br />
due to its resemblance to a place of worship, is<br />
located by S:t Eriks square and offers a vast selection<br />
of fresh produce, fish and meat. Originally built in<br />
1909 Saluhallen has operated continually up until<br />
2002 when the wooden roof caught on fire, leaving<br />
large portions of the building destroyed, since then<br />
the market has been quite underwhelming and run<br />
down. Thankfully, back in 2018 big upgrades and<br />
renovations were made and today Saluhallen is a<br />
staple for everything fresh and delicious. So whether<br />
you are looking for something extra to bring home and<br />
cook for the weekend, or just a great plate of Swedish<br />
meatballs for lunch, Saluhallen is your go to place.<br />
Text: Elsa Sandin, Axel Löfqvist, Astrid Froede Othelius<br />
Photo: Elsa Sandin, Astrid Froede Othelius<br />
Illustration: Axel Löfqvist<br />
Katalin (And All That Jazz)<br />
Roslagsgatan 1<br />
Right by Uppsala central station, Katalin is located. In<br />
an old train warehouse, you find a cozy restaurant, bar<br />
and music stage. You can also book a private event for<br />
over 200 people at Katalin.<br />
Katalin has everything from jazz nights to stand-up<br />
and concerts. In 2002 the legendary Solomon Burke<br />
took over Katalin’s stage, and since then Håkan<br />
Hellström, Laleh, Bill Wyman, Veronica Maggio,<br />
Timbuktu, Johnossi, Magnus Betnér and many more<br />
have performed. In 2018, I (Elsa) stood front row,<br />
screaming out the lyrics to Aqua Aura by Fricky at<br />
Katalin and had the time of my life. Highly recommend<br />
it! Check out their website to see the event calendar.<br />
Fyrisbiografen S:t Olofsgatan 10<br />
Did you know that one of Sweden’s oldest cinemas is located<br />
in Uppsala? Fyrisbiografen, which is only a spitting distance<br />
from Den bästa av nationer, opened in November 1911 (110<br />
years ago, this year!), by Hugo Plengiér, who owned several<br />
other cinemas both in Uppsala and in other locations.<br />
Fyrisbiografen shows movies from all around the world, for<br />
all ages. According to the cinema they show movies that<br />
“often deal with life's major issues and describe the living<br />
conditions of people in different parts of the world. We want<br />
to put the film in context and arouse questions, insights and<br />
a desire for conversation.”<br />
Since November 2012, Fyrisbiografen is completely run by a<br />
non-profit association - Föreningen Fyrisbiografen.<br />
Tip! On Sunday mornings, Fyrisbiografen has<br />
“frukostbio” - breakfast cinema. They offer sandwiches<br />
from Leijon Stenugnsbageri och konditori, juice,<br />
coffee, tea and fruit to eat when watching a nice and cozy<br />
movie.<br />
Check out their website or Facebook to see what movies are<br />
on the calendar.<br />
12
English Bookshop Svartbäcksgatan 19<br />
The independently owned English Bookshop truly is a gem, and it is actually one of the world’s best bookstores,<br />
beating the likes of Shakespeare and company for the prestigious prize ‘Bookstore of the year’ back in 2018. One<br />
could easily spend hours upon hours exploring<br />
the bookshelves, filled with titles that range from<br />
the likes of Kierkegaard to Agatha Christie.<br />
We met Stina Björkelid, who works in the shop and<br />
passionately explains that The English Bookshop started<br />
in 1995, and has a close connection with their customers.<br />
During Midsummer in 2011, The English Bookshop<br />
switched premises with Uppsalas only sexshop<br />
Lustgården. Stina laughs and tells us that 30 customers<br />
voluntarily spent their Midsummer weekend<br />
carrying “Dildos one way and books the other”.<br />
Tip! The English Bookshop offers reading groups, book<br />
clubs as well as author presentations on a regular basis.<br />
Head over to their website or<br />
Facebook page to find out more about future events.<br />
Tehörnan Svartbäcksgan 16A and Smedsgränd 5A.<br />
We met Fanny Nilsson who is a student here in Uppsala, and her mom Lena<br />
Nilsson who is the store manager in Uppsala. Fanny practically grew up<br />
in Tehörnan; she is the granddaughter of the owners who started the store<br />
40 years ago in Umeå. Fanny explains that the tea shop is a family-owned<br />
corporation and that many people in her family are engaged within the<br />
company. The vibe is therefore indeed very familiar, cozy and warm.<br />
The shop has over 230 types of tea, and some of them are specifically<br />
made by Tehörnan. For instance, they have different types of Pelle<br />
Svanslös tea. They also make a special tea for the English Bookshop,<br />
which is always served during the reading groups in the bookshop.<br />
Tip! Make sure to check in Tehörnan either for their cozy vibe,<br />
to buy tea for your late reading nights or as a christmas gift<br />
from a typical Uppsala store. You can also visit their website<br />
www.teshop.se.<br />
Tip 2! Don’t forget that Tehörnan as a tradition serves traditional<br />
Swedish glögg and tea outside their store at Svartbäcksgatan on the First<br />
of Advent every year!<br />
The botanical garden and the tropical greenhouse<br />
Even though the winter comes with a promise of coziness, tea breaks curled up under a blanket, snow and bells of joy,<br />
reality often kicks in after the first week and trust us, it can become miserable really fast. Because, while we like the idea<br />
of a winter morning, it is often quite awful in reality when you have to pulse through 30 centimeters of snow just to get<br />
to class. Therefore, we would like to let you in on a little secret, or maybe secret is the wrong word, rather, we would like<br />
to extend a necessary survival tip to get you through the darkest days – go visit the botanical gardens and the tropical<br />
greenhouse, located behind the Blåsenhus campus. Where you, when you need to escape reality the most, can enter a<br />
new world for a couple of hours and forget all about the snowy skies and the icy sidewalks, and just enjoy some good ol’<br />
fashioned subtropical heath.<br />
13
KLUBBMÄSTARNA KLUBBMÄSTARNA K<br />
Text: Ingrid Bäcklund och Elsa Sandin<br />
Bild: Tuva Kind<br />
De två klubbmästarna (KLM) på nationen är ansvariga för genomförandet av nationens traditionella fester, så<br />
som gasquer och baler, samt landskapssexor. De planerar evenemangen in i minsta detalj och ser till så att allt<br />
från personal till underhållning flyter på bra. Ämbetet är tidskrävande och mycket tid läggs ned på arbetet under<br />
hela terminen. De väljs för en termin på nationens Landskap II och denna termin är det Peter Border och Linda<br />
Petersson som röstats fram. Under en fullspäckad dag för både redaktionen och klubbmästarna kom Peter och<br />
Linda förbi på en snabb intervju för att berätta lite mer om sig själva och hur arbetet som klubbmästare ser ut.<br />
Linda Petersson: Pluggar systemvetenskap och skrev in sig på nationen HT17. Har haft en del ämbeten varav det bästa<br />
ämbetet hittills är KLM, fastän det är mycket tidskrävande. Evenemangsassistent var också ett riktigt roligt ämbete.<br />
Peter Border: Pluggar till lågstadielärare och skrev in sig på nationen HT18 och har haft en drös ämbeten. Sånganförare har kanske<br />
varit det roligaste ämbetet, fast det var på distans när han axlade rollen. Ett annat roligt ämbete var internationell sekreterare,<br />
som även det påverkades av corona, men som var extra roligt när det faktiskt kom internationella studenter till nationen.<br />
Vad gör ni som klubbmästare?<br />
L: Vi anordnar alla traditionella gasquer, allt från reccegasque till gåsbal. Sedan<br />
anordnar vi också alla interna event på nationen ex. ämbetsverkarkongresserna och<br />
landskapssexor. Då gör vi allt från att hitta personal, till att städa disken dagen efter<br />
ett evenemang. Man kan säga att vi jobbar med projektledning, då vi kontaktar alla<br />
som är involverade i det som händer på sittningarna, alla som ska uppträda, som kör<br />
och hornboskapen till exempel, men också de som ska hålla tal eller laga mat. Vi<br />
skriver också scheman för sittningarna och ser till att allt går ihop under kvällen.<br />
Varför sökte ni KLM? Är det som ni hade tänkt er?<br />
L: Jag har alltid varit sugen på att söka KLM, men har bara inte haft någon<br />
tid som passat mig för att söka. Sedan var jag ute och sprang med Peter<br />
några dagar innan landskapet förra terminen, då han frågade om inte<br />
jag också skulle söka, vilket jag sedan gjorde. Det var ett väldigt spontant beslut kan man säga. Jag trodde att jag<br />
var klar med nationen egentligen, eftersom jag snart tar examen och lämnar Uppsala, men så blev det inte.<br />
P: Jag sökte KLM eftersom jag har velat ha ett större ämbete som är lite<br />
mer ansvarskrävande. Det verkade, och är väldigt väldigt roligt också,<br />
men det är lite mer bakom kulisserna till KLM än vad man tror, och lite<br />
mer tidskrävande än vad jag trodde när jag sökte. Vi får också göra udda<br />
saker som jag inte trodde att vi skulle behöv göra när jag sökte.<br />
L: Typ beställa tårta till seniorföreningens möten.<br />
14
KLUBBMÄSTARNA KLUBBMÄSTARNA<br />
Hur fungerar samarbetet er emellan?<br />
P: Vi har varit bekanta länge, men vi kände egentligen inte varandra så bra innan vi blev KLM. Nu pratar vi varje dag och<br />
ses nästan hela tiden. Jag jobbade till och med i tisdags för att jag saknade Linda som jag inte hade träffat på fyra dar.<br />
L: Vi pratar verkligen varenda dag, hela tiden. Vi skickar nog 100 sms varje dag.<br />
P: Jag har Linda som bakgrund på telefonen. Vi har blivit ofrivilligt, men också tacksamt tajta. Många sa att vi skulle börja<br />
hata varandra efter halva terminen, men det har vi inte gjort. Vi har grinat en varsin gång, men annars fungerar allting bra.<br />
Vad har varit roligast hittills med ämbetet?<br />
L: Att lära känna Peter. Utöver det är det roligaste med ämbetet att se någonting gå från ingenting<br />
och planera allting för att sen få det att gå ihop på sittningarna.<br />
P: Jag tycker att det är kul att det har gått så pass bra på sittningarna, och att vi har fått göra det ordentligt nu efter corona.<br />
L: Och att ingen sittning är den andra lik.<br />
P: Vissa saker man inte ens har lagt märke till på tidigare sittningar, ser man nu från ett helt annat perspektiv också<br />
tycker jag. Det är nu man inser hur viktiga vissa tal är och till och med vissa ord i dem. T.ex. revolutionsmiddagen<br />
då de sista franska orden i inspektorns tal är startskottet till en hel drös viktiga händelser den sittningen.<br />
Vad är det svåraste med ämbetet?<br />
L: Det är att hitta folk som kan diska och att skriva ut små körscheman och bordsplaceringskort<br />
till sittningarna. Det går åt helvete varje gång.<br />
P: Det svåraste är skrivaren generellt, den vill aldrig jobba med oss. Jag tycker också<br />
att det är svårt att vika servetter, jag har liksom aldrig vikt en servett.<br />
Är ni nervösa under sittningarna?<br />
P: Jag är nervös för att binga (i klubbmästarklockan reds. anm.) eftersom jag kan vara lite darrig på handen.<br />
L: Jag bryr mig inte så mycket om vad andra tycker, så jag är inte särskilt nervös.<br />
P: Det var därför Linda fick binga under höstgasquen då seniorföreningen var med. Jag hade blivit för stressad av det.<br />
Vilken är er favoritsittning?<br />
L: Min favorit är Gyllenhielmsgasquen, men den får ju inte vi anordna. Den är lite speciell eftersom det alltid<br />
är ett nytt tema som man inte vet sen innan. Det är en smokingtittning också vilket är väldigt roligt. Förra<br />
året var det tema apelsin och någon gång innan det var det Kalle och Chokladfabriken. Den jag ser mest fram<br />
emot att anordna är Luciagasquen. Det är också en smokingsittning och den är alltid jättemysig.<br />
P: Jag tycker ju att det är kul med reccegasquen. Det är alltid jätteroligt att se folk bli så glada över att få gå på sin första gasque.<br />
Och slutligen, i ära av det här numrets tema. Vilken har varit er favoritresa hittills?<br />
P: Nya Zeeland.<br />
L: Japan.<br />
15
H<br />
E<br />
L<br />
T<br />
Text: Elsa Sandin och Ingrid Bäcklund<br />
Bild: Tuva Kind<br />
När de ställde upp på Landskapet i våras, visste varken Astrid Åkerberg eller Jacob Runold hur deras termin som<br />
heltidare skulle se ut. De svarade vid utfrågningen på frågor som “vad skulle ni göra om det är så att ni får öppna<br />
upp klubben nästa termin?”. Då kändes det kanske som en avlägsen dröm, men efter några månader gick den<br />
drömmen i uppfyllelse. De fick sitta en månad som heltidare under restriktionerna, men sedan var det “business as<br />
usual” och Astrid och Jacob fick ansvara för en historisk återöppning av Södermanlands-Nerikes eminenta klubb.<br />
Jacob pluggar till civilingenjör i system i teknik och samhälle och kom till nationen HT18, samma termin som<br />
psykologstudenten och nu kollegan Astrid kom till Uppsala och skrev in sig på nationen. Jacob har tidigare<br />
varit spexdirektör, barvärd, reccevärd och torsdagsvärd, och sitter nu som köksmästare, medan Astrid har<br />
varit recceutskott, lördagsvärd, barvärd, internationell sekreterare, t-träffsvärd och nu hovmästare.<br />
Astrid och Jacob har gjort nästan allt tillsammans på nationen, beskriver de. Dunderduon var reccar samtidigt,<br />
jobbade på recentiorsinskrivningen samtidigt, och ställde i våras upp som heltidare tillsammans. Någonting som de<br />
har pratat om sedan de satte sin fot på nationen. Det märks att de under åren på nationen har kommit att bli varandra<br />
väldigt nära. - Någonting som kanske känns naturligt när man jobbar så mycket tillsammans som de gör.<br />
I<br />
D<br />
Vad gör ni som heltidare?<br />
A: Som hovmästare har jag hand om uthyrningar, chefar under klubbar och beställer in förbrukningsmaterial,<br />
typ toapapper - allt det man inte märker, men som finns och som behövs kan man säga.<br />
J: En riktigt bra hovmästare syns och hörs inte - man märker den endast om toapappret har tagit slut.<br />
A: Haha, precis! Jag har beställt jättemycket toapapper, det har inte tagit slut än.<br />
J: Som köksmästare ansvarar jag över mathantering och beställningar, och över att alla som jobbar<br />
med mat, vet hur dom jobbar med maten på rätt sätt. Jag har också koll på matlagret och står i<br />
köket under de flesta uthyrningar, varje klubb och någon till gång när det behövs.<br />
A<br />
R<br />
N<br />
Vad är det bästa med att vara heltidare?<br />
J: Jag gillar att jobba med mat, så att som köksmästare få vara i köket så mycket är svinkul, det är det jag gör det<br />
för. Men jag gillar också att vara på Snerikes konstant, vilket jag nu är. Vi är här 6 dagar i veckan, ofta 7.<br />
A: Jag tycker att det är kul med uthyrningar eftersom man får bedriva annan verksamhet än den vanliga,<br />
som man inte ser så mycket av. Men precis som Jacob gillar jag också bara att vara här. Man får jobba<br />
med sina bästa kompisar, och det är också kul att få värva in nya på nationen och lära upp folk.<br />
Jacob, du pluggar ju till civilingenjör, vilket är ganska långt ifrån att<br />
stå i köket. Hur kom det sig att du blev köksmästare?<br />
J. Intresset för mat kom från början på nationen. Jag började laga mat här och blev vän med folk som var<br />
intresserade av matlagning. Förut levde jag på pasta och ketchup, så jag har verkligen inte alltid haft ett<br />
matintresse, men sakta och säkert utvecklade jag ett eget. Kock är däremot inget drömjobb för mig och inget<br />
jag kan se mig göra i det långa loppet, men på Snerikes får jag lajva kock ändå och det är jätteroligt.<br />
A<br />
16
H<br />
Var ämbetet som heltidare vad ni trodde att det skulle vara?<br />
J: Jo, men typ. Jag var ganska inställd innan på vad det skulle vara.<br />
A: Det är väldigt kul, men mycket att göra.<br />
J: Ja, det är många “obligatoriska” fester som man kanske egentligen inte vill eller orkar gå på, men måste.<br />
A: Det var otroligt kul att få ha första klubben nu när det öppnade upp. När vi klev<br />
på trodde jag inte att vi skulle kunna ha klubb, men hoppades såklart.<br />
Vilken är den viktigaste egenskapen hos en heltidare?<br />
J: Det viktigaste är att ha tålamod, och att se till så att allting finns för att bedriva vår dagliga verksamhet.<br />
A: En av de viktigaste egenskaperna är också att man är välkomnande och kan rekrytera nya till nationen, hela<br />
verksamheten bygger ju på att vi hela tiden får in nya som vill jobba och engagera sig. Sedan är det också att kunna<br />
ha ett övergripande ansvar och se till så att allting blir gjort och blir gjort rätt vad gäller beställningar osv.<br />
Vad är det konstigaste som hänt hittills som heltidare?<br />
A: Första klubben. Att det var kö från 8 på morgonen och att det typ var den längsta kön till en<br />
klubb någonsin i Uppsala, jag har aldrig sett något liknande. Det var en absurd upplevelse.<br />
J: Kön gick runt hela nationskvarteret och hade säkert gått ett helt varv, om inte<br />
vakterna hade börjat säga till folk att det inte längre var någon idé att köa.<br />
A: Och när alla räknade ner till att klockan skulle slå 18 och portarna till Snerikes skulle öppna (helt galet!).<br />
E<br />
L<br />
T<br />
I<br />
Och slutligen, för att koppla tillbaka lite till numrets tema. Vad är ert favoritresmål?<br />
J: Italien<br />
A: Jag har inte varit där än, men jag vill åka till Nya Zeeland.<br />
D<br />
A<br />
R<br />
N<br />
A<br />
17
RUBRIK<br />
Worth visiting around Uppsala<br />
Text: Axel Löfqvist, Kristina Lingman, Astrid Froede Othelius<br />
Bild: Astrid & Andrea Froede Othelius<br />
Illustrationer: Axel Lövqvist<br />
It is easy to fall into old habits. Perhaps the path between the apartment and campus has become<br />
so routine that you soon will meet yourself coming back.<br />
Sometimes the ambition to get out and about is there, but where should one start? Is there more<br />
of the city east of the Fyris river? Does the world begin and end on St:Larsgatan? Fear not! We<br />
at <strong>Aktuellt</strong> have taken it upon us to be the Virgil(s) of the Upplandic landscape and to guide you<br />
towards the best and most scenic places around. So, whether you are looking for a longer trip<br />
to castles and murky forests, or just a pleasant stroll on a road that isn’t filled with bicycles or<br />
engineers in overalls, we got the places for you!<br />
Skokloster castle<br />
How to get there: Bus number 895, change to bus number 311.<br />
Between Uppsala and Stockholm, along the coastline of lake Mälaren lies the magnificent Skokloster<br />
castle, deemed to be one of Europe’s most prominent castles of the baroque period. Skokloster is the<br />
largest privately owned castle ever built in Sweden and serves as a monument of Swedish 17th century<br />
history. Today, the castle is open to the public as a museum where you can get a guided tour of the<br />
premises as well as some of the 77 rooms within, including the grandiose banquet hall. Within the<br />
premises you will find a lot of interesting things besides the castle, look for the Wrangel family tomb as<br />
well as the grave of prominent writer Hedvig Charlotta Nordenflycht.<br />
Gamla Uppsala<br />
How to get there: Walking, bicycle or Bus number: 8, 110, 115.<br />
Just 5 kilometers from the city Centre lies Gamla Uppsala, once a religious and cultural hub, first for<br />
the Vikings and later on Christianity. The dichotomy of religion is beautifully exposed in the contrast<br />
between the church and the Royal Mounds, the Mounds, according to ancient folklore, is the resting<br />
place for Norse gods Thor, Oden and Freyr. Today, Gamla Uppsala offers a lovely walking path around<br />
the Mounds, as well as a museum about the truly unique history that has shaped the place. Top of<br />
the experience with a Mjöd, a sort of honey beer, drunk from a horn(!) in Odinsborg, a restaurant by<br />
the Mounds that once hosted the likes of Erik Gustaf Geijer, Esaias Tegnér and their society Götiska<br />
Förbundet.<br />
18
ubrik<br />
Stockholm<br />
How to get there: train from Uppsala central station.<br />
Some say the best thing about Uppsala is that it’s close to Stockholm. Some even say that Uppsala<br />
is Stockholm’s most northern suburb. While that is quite harsh, it can't be overlooked just how close<br />
and convenient it is to take a trip to our Capital for a day of strolling around. Just hop on one of many<br />
trains from the central station and you are there in no time. While in Stockholm, you have endless of<br />
things at your disposal, take a walk along Kungsholmen for some art deco sightseeing, or maybe head<br />
out to Blasieholmen and Nationalmuseum, followed by a walk on Djurgården, once the royal family’s<br />
personal hunting grounds. The possibilities are endless!<br />
Wiks castle<br />
How to get there: bus 108 towards Wik.<br />
Wiks castle overlooks lake Mälaren and has been the home to many nobles during its long history,<br />
originally built in 1450, (27 years before Uppsala University was founded) the castle has gone through<br />
many changes and renovations but remained in personal ownership and has served as a personal<br />
residence all the way up until the year 1923 when Uppsala County bought the property and converted<br />
it to a folk high school, which it still serves as today. Wiks castle is a great destination all year around,<br />
in the summertime you can swim and relax on the property and in the winters, you can visit their<br />
famous Christmas market, or one of many art exhibitions held at the castle. Check out their web page<br />
or Facebook page for more information.<br />
Sigtuna<br />
How to get there: train to Knivsta, change to bus number 183.<br />
Sigtuna is one of Sweden’s oldest towns and used to be, like Uppsala, a spiritual and cultural center<br />
around the year 1000. Today, Sigtuna is a lovely little city, packed with historical monuments and<br />
charming café´s spread out across the narrow cobblestone streets. The most famous café being the<br />
‘Tant Bruns Kaffestuga’ where you can escape the cold winter winds and enjoy a large coffee and a<br />
Cinnamon roll. Sigtuna also serves as a great location to start a hike along Lake Mälaren with scenic<br />
views all over.<br />
19
RUBRIK<br />
Uppsala Castle<br />
How to get there: Walk towards the University Library and head up the steep stairs.<br />
Uppsala castle, the town's second best pink building is like Domkyrkan, a must on a list like this. The<br />
castle is an integral part of the history of Uppsala and has served a backdrop to many important events<br />
of the past, including the abdication of Queen Kristina, the decision to enter The Thirty Years’ War as<br />
well as the infamous Sture murders. The castle has also been a home to the likes of Gustav Vasa. So<br />
head up the steep hill and explore a piece of Swedish history.<br />
Fun fact: notice the location of the canons by the bell tower, they are pointed towards the church,<br />
serving as a reminder towards the clergy of where the true power is.<br />
Domkyrkan<br />
How to get there: Look up at the Towers and walk towards them.<br />
The gothic church in the middle of town is something special, and a list of things to explore and<br />
experience around these parts wouldn’t be complete without it. Construction of the church began in the<br />
year 1272 and stood complete 163 years later, in 1435. The church stands proud, reaching a ghastly 118<br />
meters up into the sky and symbolizes the earthly present of the divine. It is easy to spend hours upon<br />
hours exploring both the outside and inside where you will stumble upon the graves of former kings<br />
and queens, scholars like Carl von Linné and saints like holy Birgitta and St Erik. The church also<br />
serves as a hall of culture, offering concerts by choirs as well as art exhibitions.<br />
Check out The Swedish church’s website for more information<br />
Ulva Kvarn<br />
How to get there: Bicycle or bus number 104.<br />
Located 7 km north of Uppsala, Ulva Kvarn is a small artisan village from the 14th-century,<br />
surrounded by beautiful nature and lovely walking strolls next to Fyrisån. Here you can watch<br />
craftsmen at their workshops, buy gifts and antiques, or eat in cafés and restaurants. Ulva Kvarn is also<br />
known to host several events throughout the year, such as flea markets, art exhibitions and ghost walks,<br />
among many other things. Make sure to visit their yearly Christmas market!<br />
Kung Björns hög (Hågadalen)<br />
How to get there: Bicycle or bus number 2 or 6<br />
to the bus station “Håga Gård”.<br />
Hågadalen is a relaxing, beautiful and harmonic<br />
place consisting of forests, fields and a pile called<br />
Kung Björns Hög (“The pile of King Björn”).<br />
The pile is 7m high, and you can sit on it and<br />
look out over the beautiful landscape while<br />
thinking about the fact that the pile is a tumulus<br />
from the iron age (1000s BC).<br />
Hågadalen is beautiful all year around. In the<br />
autumn there are plenty of mushrooms, and the<br />
colors on the trees are really something. In the<br />
winter people go skiing, or just take cozy long<br />
walks in the snow. Huge recommendation if you<br />
would like to relax and disconnect from your<br />
studies or stress!<br />
20
VÅGA RESA ENSAM!<br />
Text & Bild: Kristina Lingman<br />
“Kanpai!” ropar vi glatt när vi skålar vår sake i restaurangen som bara är öppen för vårt lilla sällskap.<br />
Klockan är långt efter midnatt när vi, sådär lagom berusade, trippar vidare mot en stängd karaokebar<br />
som ägaren snällt kommer och öppnar upp åt oss. Sedan sjunger vi oss hesa i timmar, men lyckas ändå<br />
behålla rösten tack vare den halvljumma ölen som fuktar strupen en gång i kvarten.<br />
Att resa ensam är något du definitivt borde testa någon gång i livet. Många tycker det verkar läskigt,<br />
och ja, det är det absolut ibland. Speciellt om man reser till ett helt nytt land med ett främmande språk<br />
där ingen kan engelska. Men om att resa ensam är något du har funderat över tidigare, är det inte<br />
läskigare då med tanken att du aldrig vågade pröva?<br />
Min första solo trip var till Japan. När jag landade sent på kvällen i Tokyo hade jag fortfarande<br />
inte bokat boende, så det blev något dyrt sista-minuten hotell. De övriga nätterna sov jag på billiga<br />
kapselhotell - ett genialiskt påfund om du frågar mig! Större delen av resan spenderade jag dagarna<br />
med att vandra runt själv och upptäcka sevärdheter, kvällarna med att umgås med nya människor.<br />
Jag använde mig mycket av appen couchsurfing, appen som främst hjälper dig att hitta gratis boende<br />
hemma hos människor, men även bara folk att umgås med. Via couchsurfing träffade jag lokalbor<br />
som visade mig runt och tog mig till restauranger med autentisk japansk mat som turisterna inte<br />
besökte. Den bästa upplevelsen med resan var dock helt klart när jag lärde känna några tyska turister i<br />
Kawaguchiko, en by vid berget Fuji. Snart åt vi middag tillsammans i en restaurang där vi, ägaren samt<br />
några andra gäster, avslutade kvällen på en karaokebar.<br />
Att resa ensam innebär att du ansvarar för ingen<br />
annan än du själv. Du reser var du vill, äter, sover<br />
och gör aktiviteter precis när och hur du vill.<br />
Dessutom anstränger du dig mer för att faktiskt lära<br />
känna nya människor, både turister och lokalbor.<br />
Det är självklart inte ett måste att umgås med nya<br />
människor, eller att resa utomlands för den delen<br />
heller. Framförallt handlar ensamresande om att<br />
utmana sig själv. Varför inte resa bort själv en<br />
långhelg till ett utav Sveriges alla städer, eller ut på<br />
en vandring i fjällen?<br />
Sen är det såklart viktigt att undvika onödiga risker.<br />
Lita på magkänslan! Känns något fel så lyssna på<br />
det. Det gäller både när det kommer till människor<br />
du umgås med, men också om du känner att du vill<br />
avbryta din resa tidigare, för det händer. När man<br />
inte kanske<br />
Med det sagt, det blir inte alltid som du tänkt dig.<br />
Eller, låt mig omformulera mig: Det blir aldrig som<br />
du tänkt dig. Men det är det som är hela charmen.<br />
Det är sådär underbart skräckinjagande med dessa<br />
nya utmaningar och beslut du måste ta dig an själv.<br />
Dessutom kommer du ha införskaffat dig många nya<br />
minnen, och eventuellt nya vänner.<br />
Så våga prova!<br />
21
FEAT: International Student<br />
During the last year of my bachelors in the Netherlands I was thinking about what master I was going to do.<br />
Practically speaking I had the option between two masters at my university that were a neat follow-up. Yet I<br />
wanted to see more in my student life than just Eindhoven where I studied. I looked at other universities in the<br />
Netherlands, but came to the conclusion that I’d rather stay in Eindhoven than elsewhere in my country.<br />
Then an idea popped into my mind when I visited Ireland and met some international students: I, too,<br />
could become an international student and do my masters abroad! But where will I go?<br />
I really like Europe, and no matter how cool countries like the USA or Australia are, I didn’t really want to go beyond<br />
the European border. Also I wanted it to be a country where English was not the main language, so Ireland, England and<br />
Scotland were disqualified. Southern-Europe didn’t really attract me either, I favor cold over heat, and culturally they are<br />
a bit too different from the Netherlands. Germany, Austria and Switzerland, on the other hand, were too close both in the<br />
literal and cultural sense. I love eastern Europe a lot. I had some great times there and met so many lovely people, but I<br />
didn’t see myself studying there. What remained was Northern Europe. Denmark, Sweden, and Norway were equally<br />
attractive to me. Finland wasn’t my first choice since Finnish is impossible to learn. Out of the three Scandinavian countries,<br />
the city I liked most was Uppsala because of the nations. When you arrive in a new city in a new country you need to<br />
reinvent your social life completely. If you go to for example KTH in Stockholm, you will have a hard time having fun. The<br />
people there likely stick to their friends from their youth and there is no real ‘hub’ to meet people other than the lectures.<br />
The nations and everything I could read about them made me go for Uppsala, and what a great choice it has been!<br />
Once I got my acceptance letter for the masters program in Industrial Management and Innovation, it was time to look into what<br />
nation I would join! There wasn’t a lot to go by that I could find online, but after doing some research I came across this flowchart:<br />
22 22
While Eindhoven in the Netherlands was fun, there were no clubs at all and I felt like I had to make up for my lost<br />
clubbing time. Being Dutch, I had no idea what a Fika was, and after Googling it didn’t seem like a true priority to me.<br />
In the first semester I joined Snerikes, Värmlands and Stockholms nation at the same time. Due to not having to pay<br />
any entrance fee, I actually got my money’s worth since I went out 2-3 times per week for the entire first semester.<br />
Yet Snerikes stood out from the other nations for me. It started in the very first week where we as internationals<br />
were finding ourselves a lot at the Pink Castle due to the frequent happenings of activities by the nation. At some<br />
point during my second or third week, I found myself bored at home. I got on my bike and went to Snerikes<br />
castle and asked the then bistro boss, Jenni Rosqvist, if I could come and work at the bistro. After that evening<br />
I worked many shifts with pleasure at the bistro and met many great people! I can’t go into details about what<br />
happens at Snerikes, as that is a secret. But if you’re curious to find out what Snerikes has to offer, other than what<br />
you can see from just visiting it as a guest, I can recommend you joining this nation! As I am leaving Uppsala<br />
for good this month I see this somewhat as a goodbye. I envy those who have only just started their studies in<br />
Uppsala. You will have a great time here! Count your blessings because it will come to an end sooner or later.<br />
Text: Lucas van Dam<br />
Photo: Erik Skogh, Lucas van Dam<br />
23
RUBRIK<br />
A CAMBRIDGE SCHOLAR IN UPPSALA<br />
“We arrived, just as it was growing dark, at Upsala. We had, however, a fine view of the royal<br />
château, upon an eminence, as we entered the town: The Cathedral, also<br />
presents a superb figure, and is visible, upon this road, a considerable distance from Upsala”.<br />
One could believe that this is an observation made in today’s time, but it isn’t. These are the<br />
words of Cambridge scholar and explorer Edward Daniel Clarke, from his book “Travels in<br />
various countries of Europe, Asia and Africa”, published in the<br />
beginning of the 19th century. As the title states, Clarke made a rigorous trip around large<br />
parts of the world, detailing his encounters with local culture and people.<br />
Upon his arrival to the city, Edward Clarke reflects over the prominent scholars that has<br />
shaped the history of the city before them, as Clarke describes it: “we descended a hill towards<br />
it, calling to mind the names of Celsius, Linnaeus, Wallerius, Cronstedt, Bergmann,<br />
Hasselquist, Fabricius, Zoega, and a long list of their disciples and successors, which has<br />
contributed to render this University illustrious […] for since days of Aristotle and of<br />
Theophrastus the light of Natural History had become dim, until it beamed, like a star, from<br />
the North.”<br />
However, this grandiose picture of the northern star should quickly be shattered by the<br />
harshness of reality. Uppsala in the early 19th -century differentiated a lot from the town and<br />
university we know today, there weren't more than a couple of hundred students enrolled at the<br />
university, most of them no more than 16 years old. The city itself would better be described<br />
as a small town, a home to merely 4000 inhabitants. Clarke notes whilst walking the narrow<br />
streets how “everything seemed to dwindle into insignificance, when the reality was opposed<br />
to our ideal picture”. Unfortunately, Clarkes negative attitude was further confirmed whilst<br />
attending a lecture by professor Torsten Thunberg. The lecture by Thunberg was to Clarkes<br />
liking, even though it was given in Swedish and he understood little to none. Clarke was<br />
however rather horrified by the students and their lack of enthusiasm and eagerness to learn,<br />
instead they looked like “half a dozen slovenly boys” whose whole interest in the lecture<br />
seemed to consist “in watching for the moment when a palm-branch was cast among them by<br />
the Professor”. Only a few were taking notes, whilst the others “seemed to be very inattentive,<br />
and to be sitting rather as a matter of form than for any purpose of instruction”, and as if this<br />
harsh review of our alma mater wasn’t enough, Clarke also notes how horribly dressed and<br />
behaved must of them where, comparing the students to a company of workmen in a factory.<br />
24
ubrik<br />
Everything isn’t horrible though, thank goodness, Clarke is much impressed by the mineralogy<br />
department and the experiments conducted there as well as the vastness of the university<br />
library which contains “fifty thousand volumes, which are kept in very excellent order”.<br />
After being vowed by the cathedral, deemed to be the single greatest ecclesiastical structure in<br />
all of Sweden, the Cambridge scholars met up with a student and followed him along for a visit<br />
to one of many public drinking cellars for some drinks, an activity that usually started around<br />
noon and continued long past midnight.<br />
Upon their arrival to the cellar, they are met with a wall of tobacco smoke. The tables full of<br />
beer, wine and brandy, the chairs and benches crowded by students, some sleeping, others<br />
lollygagging around. The student that had taken Clarke with him to the cellar proclaims to<br />
his fellow drinking partners that he is accompanied by a Cambridge man, the students in the<br />
cellar honors the English guest by rising and forming a circle around him, asking questions<br />
about Cambridge and the wits of his journey. As Clarke prepared to give an answer, “a votary<br />
of Bacchus, giving us a hearty slap between our shoulders, reminded us, that, as strangers, we<br />
ought to drink upon our coming among them.”<br />
The Cambridge crew is then presented with a glass “filled with bad Malaga wine” and toasts<br />
to the prosperity of the University of Upsala and Cambridge. Clarke describes the ritual of<br />
drinking as a drawn out yet intensive process with discussions and the occasional hunt, should<br />
one of the more unpopular professors be spotted. The signal of attack is announced by a cry<br />
of ‘pereat’ and the professor either makes his escape as rapidly as possible, or is very roughly<br />
handled by the drunk students.<br />
Clarke's final review of the Swedish students is reluctant, albeit quite well meaning,<br />
proclaiming the student’s virtues of: “generosity, assiduity, serenity of mind, firmness,<br />
constancy, courage”, however, there is one virtue that Clarke has been compelled to omit from<br />
the list: “we may not add sobriety, when we are speaking of the students of Upsala.”<br />
Text: Axel Löfqvist<br />
Illustration of a student: Axel Löfqvist<br />
Painting of Uppsala: Elias Martin<br />
25
JÄMLIKHETSGRUPPEN<br />
"We shouldn't be less than best regarding equality"<br />
Text: Emma Ljuslin Furumark<br />
Photo: Tuva Kind, Emma Ljuslin Furumark<br />
When you hear the word equality, what do you think of? It is not a simple word, it’s a spectrum of<br />
categories and perspectives. To us, in Sweden and in the year <strong>2021</strong>, it may seem as something totally<br />
required. Compared to other parts of the world and other parts of our global history, we have it well. All<br />
of you reading this article have the legal right to be who you are, love who you love and be free to speak<br />
your truth. However, this is not something that’s been simply served to us. It is the result of many years<br />
of organized struggles, both non profitable and political. Thanks to those before us, we’re privileged<br />
enough to look closely and be picky. We have the space and the possibility to do even more, so let us!<br />
This is where we enter the picture. We are the equality group here at Snerikes, “jämlikhetsgruppen” in Swedish,<br />
or as we like to call ourselves, “JÄG”. Our group consists of eight people, all with different experiences<br />
at the nation and different fields of study. For some of us this is our first nation related involvement and<br />
others have all kinds of earlier merits in the bag. What we have in common, however, is our interest in<br />
questions regarding equality matters. In our last meeting we discussed which aspects of equality that lie<br />
closest to us personally and there were many different answers around the table. This proves again what<br />
I stated in the beginning of this article, how equality is not a fixed notion, but a wide spectrum.<br />
The concept of equality aside, I’d like to tell you a little about what JÄG is striving to do here at Snerikes.<br />
Our mission constituted in our yearly plan is to identify areas in which the nation can improve their equality<br />
work and consequently plan and implement the changes we deem necessary. All our work is to be done<br />
based on the opinions of our nation’s members and together with our ämbetsverkare. Moreover, we strive<br />
to make sure that the nations Likabehandlingspolicy, or equal treatment-policy, is implemented in all fields<br />
of work. This policy is an eight paged document working almost as a template regarding how to handle,<br />
prevent and follow up any issues regarding equal treatment. It’s a very well written and thorough policy<br />
and a solid ground to stand on. However, the policy’s high quality is not a reason not to work forward.<br />
Now, let’s move on from the concrete assignments to the bigger purpose of our work in JÄG.<br />
One of our main focal points is visibility. We believe that an important part of change is the beginning and the<br />
moment something new is taking place in people’s field of view. A lot of the changes made in the history of equality<br />
have been done by people demanding a place in the conversation. As I said earlier, we have immense privileges today<br />
that allow us to look closely. When looking closely, however, we can distinguish areas that need to be improved or<br />
discussed. As one of our members mentioned in our last meeting, Snerikes from the outside seems to consist of a very<br />
homogeneous group of people. Is this simply a fact or is this a consequence of which people that has been made visible<br />
through the years? We don’t know, but we know that this is one of the reasons why visibility is important to discuss.<br />
Accordingly, discussion is another thing we in JÄG deem important. We need to express how<br />
we feel and discuss matters important to us to be able to achieve change. Just imagine how<br />
many issues would have been left unsolved if no one took the time to discuss it. So basically,<br />
if visibility is the first step towards equality improvement, discussion is the second.<br />
26<br />
Emma Ljuslin Furumark
JÄG<br />
As our motto states, we are the best of nations. Therefore, we shouldn’t be less than best regarding equality.<br />
So, let’s work together to make sure that all our members feel equally welcome and represented in our pink<br />
castle, no matter which gender or non-gender they identify as, where they come from, what they believe<br />
in, who they love, how their body works or how long they’ve been in the nation. Let us work towards that<br />
by firstly identifying and acknowledging any problems that might exist and secondly, discuss them.<br />
Since one of our goals is to spread the word about JÄG to the nation, we are both proud and happy to be a part of<br />
this issue of <strong>Aktuellt</strong>. And please, if you have anything you want to speak to us about, you’re more than welcome<br />
to send an email to jamlikhet@snerikes.se. Whether it’s regarding this article or anything else regarding equality<br />
at the nation. No matter is too small, and we love to hear your opinions. Otherwise, we’ll see you around!<br />
P.S. There’ll be exciting events coming up soon and during the rest of this semester, so<br />
keep your eyes open because we’re looking forward to seeing you there! D.S.<br />
Från vänster: Nicole Jeffler, Agnes Lindkvist, Emma<br />
Ljuslin, Rebecca Rieschel, Julia Puhony och Lina Fränden<br />
Från vänster: Rebecca Rieschel, Clara Stjernholm<br />
Vladic, Emma Ljuslin, Lina Fränden<br />
27
Härmed kallas Södermanlands-Nerikes nations medlemmar till höstterminens tredje ordinarie<br />
LANDSKAP<br />
Måndagen den 6 december 2020, kl. 18.30 å Södermanlands Nerikes nation<br />
Preliminär föredragningslista<br />
1. Öppnande<br />
2. Val av justeringspersoner och röstsammanräknare<br />
3. Godkännande av kallelseförfarandet<br />
4. Fastställande av föredragningslistan<br />
5. Godkännande av föregående protokoll<br />
6. Adjungeringar<br />
7. Meddelanden<br />
8. Bordlagda ärenden<br />
9. Fyllnadsval av:<br />
Nämnder och utskott<br />
a. Valnämndsledamöter 3 st., vt 22<br />
10. Val av:<br />
Ämbeten<br />
a. Biträdande revisor för andre kurator 1 st., vt 22-ht 22<br />
b. Evenemangsassistenter 2 st., vt 22<br />
c. Helgfikavärdar 3 st., vt 22<br />
d. IF Trikadien-ansvarig 1 st., vt 22-ht 22<br />
e. Krönikör 1 st., vt 22<br />
f. Ledamöter för förvaltningsdirektionen 2 st., vt 22-ht 24<br />
g. Ledamöter för Stiftelsen Södermanlands-Nerikes nations studentbostäder 2 st., vt 22-ht 24<br />
h. Lunchassistenter 4 st., vt 22<br />
i. Lunchvärd 1 st., vt 22<br />
j. Lördagsvärdar 2 st., vt 22<br />
k. Nationsfotograf 1 st., vt 22<br />
l. Nationsnämndssuppleant 1 st., vt 22-ht 22<br />
m. Nämndsekreterare 1 st., vt 22<br />
n. Nationsrevisor 1 st., vt 22-ht 23<br />
o. Stipendiesekreterare 1 st., vt 22-ht 22<br />
p. Sånganförare 1 st., vt 22<br />
q. Torsdagsvärdar 2 st., vt 22<br />
r. T-träffsvärdar 2 st., vt 22<br />
Nämnder och utskott<br />
s. Besvärsutskottsledamot 1 st., vt 22-ht 23<br />
t. Recentiorsutskottsledamöter 5 st., vt 22<br />
u. Stadgeutskottsledamot 1 st., vt 22-ht 22<br />
v. Valutskottsledamöter 6 st., vt 22-ht 22<br />
w. Valnämndsledamöter 2 st., vt 22-ht 22<br />
11. Nationens budget och verksamhetsplan 2022<br />
12. Resultat allmänt majoritetsfyllnadsval<br />
a. Hovmästare 1 st., vt 22<br />
b. Köksmästare 1 st, vt 22<br />
c. Barmästare 1 st., vt 22<br />
13. Resultat allmänt val<br />
a. Barvärd 5 st., vt 22<br />
b. Nationsnämndsledamöter 2 st., vt 22-ht 23<br />
14. Övriga frågor<br />
15. Avslutande<br />
28<br />
Uppsala den 20 september <strong>2021</strong><br />
/Fredrik Åqvist Wilbrand/<br />
Landskapets ordförande
Härmed kallas Södermanlands-Nerikes nations medlemmar till vårterminens första ordinarie<br />
LANDSKAP<br />
Måndagen den 7 februari 2022, kl. 18.30 å Södermanlands-Nerikes nation.<br />
Preliminär föredragningslista<br />
1. Öppnande<br />
2. Val av justeringspersoner och röstsammanräknare<br />
3. Godkännande av kallelseförfarandet<br />
4. Fastställande av föredragningslistan<br />
5. Godkännande av föregående protokoll<br />
6. Adjungeringar<br />
7. Meddelanden<br />
8. Bordlagda ärenden<br />
9. Val av:<br />
a. Programsekreterare 1 st., ht 22<br />
10. Övriga frågor<br />
11. Avslutande<br />
Uppsala den 2 februari <strong>2021</strong><br />
/Fredrik Åqvist Wilbrand/<br />
Landskapets ordförande<br />
29
RUBRIK SÖDERMANLANDS-NERIKES NATIONS<br />
ÄMBETSVERKARE<br />
Höstterminen <strong>2021</strong><br />
Förste Kurator<br />
Andre Kurator<br />
Tredje Kurator<br />
Alumnsamordnare<br />
Antikvarie<br />
Arkivarie<br />
Barmästare<br />
Barvärd<br />
Barvärd<br />
Barvärd<br />
Barvärd<br />
Barvärd<br />
Bibliotekarie<br />
Biträdande revisor för förste kurator<br />
Biträdande revisor för andre kurator<br />
Biträdande revisor för tredje kurator<br />
DJ-ansvarig<br />
Evenemangsassistent<br />
Evenemangsassistent<br />
Fanbärare<br />
Fanbärare<br />
Helgfikavärd<br />
Helgfikavärd<br />
Helgfikavärd<br />
Hovmästare<br />
IF Trikadien-ansvarig<br />
Internationell sekreterare<br />
Internationell sekreterare<br />
Internationell sekreterare<br />
IT-ansvarig<br />
IT-ansvarig<br />
Klubbmästare<br />
Klubbmästare<br />
Krönikör<br />
Köksmästare<br />
Kördirektör<br />
Landskapets ordförande<br />
Lunchassistent<br />
Lunchassistent<br />
Lunchassistent<br />
Lunchassistent<br />
Ingrid Heed<br />
Gustav Stark<br />
Julius Engstedt<br />
Georg Holmén<br />
Sara Wickström<br />
Erik Gådin<br />
Vakant<br />
Andrea Junebjörk<br />
Winston Olsson<br />
Julian Smedh<br />
Madeleine Sjöholm<br />
Elias von Heijne<br />
Emma Andersson<br />
Anton Renman<br />
Anton Julin<br />
Louis Hedström<br />
Daniel Clason<br />
Fatima Behi<br />
Isak Almgren<br />
Molly Nilsson<br />
Sofia Larsson<br />
Elvira Oberger<br />
Alicia Spongh<br />
Frida Salberg<br />
Astrid Åkerberg<br />
Maria Hendar<br />
Lydia Holmén<br />
Lilly Zdansky Cottle<br />
Oscar Green<br />
Beate Lidström<br />
Nils Wikström<br />
Peter Border<br />
Linda Petersson<br />
Maja Olofsson<br />
Jacob Runold<br />
Matilda Myrberg<br />
Fredrik Åqvist Wilbrand<br />
William Olsson<br />
Hampus Björklin<br />
Leo Liljesten Hallonberg<br />
Tilda Barkselius<br />
Lunchvärd<br />
Ljud- och ljusansvarig<br />
Lördagsvärd<br />
Lördagsvärd<br />
Marknadsföringsansvarig<br />
Marknadsföringsassistent<br />
Marknadsföringsassistent<br />
Marknadsföringsassistent<br />
Marknadsföringsassistent<br />
Marskalk<br />
Marskalk<br />
Musikanförare<br />
Nationsfotograf<br />
Nationsnämndsledamot<br />
Nationsnämndsledamot<br />
Nationsnämndsledamot<br />
Nationsnämndsledamot<br />
Nationsnämndsledamot<br />
Nationsnämndsledamot<br />
Nationsnämndsledamot<br />
Nationsnämndsledamot<br />
Nationsnämndssuppleant<br />
Nationsnämndssuppleant<br />
Nämndsekreterare<br />
Programsekreterare<br />
Programvärd<br />
Programvärd<br />
Recentiorsvärd<br />
Recentiorsvärd<br />
Recentiorsvärd<br />
Redaktör<br />
Redaktör<br />
Spexdirektör<br />
Spexdirektör<br />
Stipendiesekreterare<br />
Sånganförare<br />
Teaterdirektör<br />
Torsdagsvärd<br />
Torsdagsvärd<br />
T-träffsvärd<br />
T-träffsvärd<br />
Webbredaktör<br />
Max Kelbel<br />
Marcus Duvernoy<br />
Valentina Björck<br />
Julia Malmström<br />
Hannah Brandt<br />
Matilda Schwartz<br />
Sara Hovstadius<br />
Erik Hansson<br />
Oline Friberg<br />
Arvid Bergekrans<br />
Pia Genz<br />
Magnus Green<br />
Tuva Kind<br />
Karin Dungner<br />
Ylva Huber Carbell<br />
Karl Fredrik Pettersson<br />
Hannah Olofsson<br />
Olle Swärd Brattström<br />
Markus Sjöholm<br />
Gustaf Bäcklund<br />
Max Kelbel<br />
Jenni Rosqvist<br />
Samuel Hanning<br />
Emilia Walldin<br />
Ferdinand Rengård<br />
Charlotte Hendar<br />
Sofia Larsson<br />
Leonora Stiernborg<br />
Johanna Wikström<br />
David Hovstadius<br />
Elsa Sandin<br />
Ingrid Bäcklund<br />
Karl Fredrik Pettersson<br />
Emma Andersson<br />
Grim Jonsson Wold<br />
Jenni Rosqvist<br />
Sally Ågebrant<br />
Léonie Poulin<br />
Sam Eskebrant<br />
Felix Bemark<br />
Moa Reje Franzén<br />
Lachlan Manning<br />
30
ubrik<br />
Vill du vara med och göra<br />
Uppsalas bästa studenttidning?<br />
Vi söker kreativa skribenter!<br />
Mejla aktuellt@snerikes.se<br />
31
Returadress:<br />
Södermanlands-Nerikes nation<br />
S:t Olofsgatan 16<br />
753 12 Uppsala