Psykologer - Västra Götalandsregionen
Psykologer - Västra Götalandsregionen
Psykologer - Västra Götalandsregionen
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
PSYKOLOGIN OCH DET GODA LIVET<br />
PSYKOLOGERS ARBETE I VÄSTRA GÖTALANDSREGIONEN
Förord<br />
<strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> som en kunskapsorganisation är för sin verksamhet beroende av ett stort antal professionella<br />
yrkesgrupper. Frågor som kompetensförsörjning, kompetensplanering och kompetensutveckling är angelägna.<br />
En av dessa yrkesgrupper är legitimerade psykologer. Procentuellt utgör de en liten andel, cirka 1,5 procent av de<br />
anställda men deras insatser betyder mycket i de verksamheter som är berörda.<br />
Kompetensrådet för psykologer i <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> (bilaga 1) är ett övergripande beredningsorgan som arbetar<br />
med psykologkompetensfrågor på uppdrag av personalstrategiska avdelningen, regionkansliet.<br />
Rådet har med hjälp av ett stort antal psykologer från olika verksamheter inom <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> gjort en<br />
sammanställning som beskriver psykologprofessionen, flertalet av psykologers arbetsområden i nuläget och även<br />
gjort utblickar mot utmaningar och möjligheter. Specifika statistikuppgifter hänför sig till 2008 och får ses som en<br />
ögonblicksbild. Dessutom gäller att det fortlöpande sker organisatoriska förändringar som påverkar verksamheternas<br />
placering i <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong>.<br />
Kompetensrådet och personalstrategiska avdelningen vill tacka alla; psykologer och andra inblandade som lagt ner ett<br />
stort arbete på att förverkliga rapporten som även ges ut i en kortversion.<br />
Göteborg 2009-02-16<br />
Lena Larsson Inger Ericsson<br />
Personaldirektör Ordförande i Kompetensrådet för <strong>Psykologer</strong><br />
1<br />
Redaktion : Inger Ericsson, inger.m.ericsson@vgregion.se<br />
Åsa Gustavsson, asa.maria.gustavsson@vgregion.se<br />
Katarina Malmqvist, katarina.malmqvist@vgregion.se<br />
Antonia Reuter, toni.reuter@vgregion.se
Sammanfattning<br />
Syftet med rapporten är att ge en beskrivning av hur<br />
psykologers kompetens används inom <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong>.<br />
Den visar på psykologarbetets omfattning<br />
och spridning, klargör hur det bedrivs samt pekar<br />
på utmaningar och möjligheter utifrån befolkningens<br />
behov och kunskapsområdets utveckling.<br />
En beskrivning av professionen och utbildningsgrunden<br />
ges. Förhoppningen är att rapporten ökar kunskapen<br />
om den psykologiska dimensionen inom vården,<br />
hur den används och skulle kunna användas utifrån mål<br />
som beskrivs i Vision <strong>Västra</strong> Götaland- Det Goda Livet (1).<br />
I <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> arbetar cirka 800 psykologer<br />
(2008) inom olika verksamheter. Omräknat till<br />
heltidsmått blir det cirka 650 tjänster för legitimerade<br />
psykologer. De flesta finns inom hälso- och sjukvård<br />
och habilitering. Några psykologer finns på strategisk<br />
nivå och inom företagshälsovård.<br />
Nästan 80 procent av psykologerna finns inom områden<br />
som har en direkt koppling till psykisk hälso- och<br />
sjukvård. Drygt 20 procent av psykologtjänsterna ligger<br />
inom primärvården. Tillgängligheten till psykolog varierar<br />
inom <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong>. Inom Primärvården<br />
Göteborg finns exempelvis 1 psykolog per 12 500<br />
vuxna invånare, medan det i övriga länet i genomsnitt<br />
finns 1 psykolog per 39 000 vuxna invånare. Fördelningen<br />
mellan könen när det gäller psykologer i <strong>Västra</strong><br />
<strong>Götalandsregionen</strong> är 25 procent män och 75 procent<br />
kvinnor.<br />
<strong>Psykologer</strong> är en yrkesgrupp som i sin utbildning<br />
särskilt skolas i att utreda, bedöma, diagnosticera och<br />
behandla inom området psykisk hälsa och ohälsa. Den<br />
legitimerade psykologen har en sexårig utbildning.<br />
Denna innefattar en femårig högskoleutbildning på<br />
mastersnivå plus ett års godkänd praktisk tjänstgöring<br />
som psykolog (PTP). Det finns en treårig specialistutbildning<br />
för legitimerade psykologer. Flera av psykologerna<br />
är även legitimerade psykoterapeuter.<br />
En generationsväxling pågår vad det gäller psykologer.<br />
<strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> har genom en systematisk<br />
och långsiktig satsning på PTP- tjänster skapat förutsättningar<br />
för en långsiktig kompetensförsörjning. Av de<br />
psykologer som genomgått PTP-programmet fortsät-<br />
2<br />
ter 80 procent att arbeta som legitimerade psykologer<br />
i olika verksamheter inom <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong><br />
(19).<br />
<strong>Psykologer</strong> verkar främjande, förebyggande, utredande<br />
och behandlande i patient- och klientarbete på alla plan<br />
och bidrar till att förverkliga Vision <strong>Västra</strong> Götaland<br />
- Det Goda Livet (1). Psykologarbete innefattar:<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
Direktkontakter med patienter och klienter<br />
Konsultation, handledning och utbildning<br />
Förebyggande arbete, utbildning och rådgivning till<br />
befolkningsgrupper<br />
Forskning, utveckling och utvärdering<br />
Yrkesutveckling och samordning<br />
Chefs- och ledarskap<br />
Psykologen använder olika metoder i sitt arbete. Individen<br />
eller gruppen, aktuell situation och tillgängliga<br />
resurser är betydelsefulla faktorer för val av metod och<br />
för resultat.<br />
Psykologin som vetenskap är mångfacetterad då den<br />
sträcker sig från biologi till samhällskunskap och humaniora.<br />
Forskning idag handlar om att hitta vilken metod<br />
som passar bäst för vilken problematik, vilken patient<br />
och i vilket sammanhang.<br />
En stor utmaning för hälso- och sjukvården är att förena<br />
olika slags kunskap och förhållningssätt så att befolkningen<br />
får del av den samlade kompetens som finns.<br />
En modern, professionell hälso- och sjukvård ser<br />
människan som helhet och tillämpar flera synsätt och<br />
infallsvinklar. Det förutsätter en tvärprofessionell kompetensstruktur,<br />
ett gott samarbetsklimat och lyhördhet<br />
för den vårdsökande och dennes närstående.<br />
Behoven av psykologisk vägledning, utredning och behandling<br />
är stora hos befolkningen. Det finns gott om<br />
utvärderingar som påvisar evidens för att psykologiska<br />
behandlingsinsatser av olika slag gör nytta vid många<br />
sjukdomar, ohälsotillstånd och funktionsnedsättningar.<br />
Genom att göra psykologiska insatser tillgängliga och<br />
erbjuda dessa till individer, familjer och grupper stärks<br />
förutsättningarna att närma sig visionen om ett gott liv i<br />
<strong>Västra</strong> Götaland.
Sammanfattning av utmaningar och<br />
möjligheter<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
Övergripande samordning och planering av psykologiska<br />
kompetensfrågor kan utvecklas och ge<br />
mervärde exempelvis när det gäller att samordna<br />
utbildningar, föreläsningar och arbetsgrupper.<br />
Psykologisk expertis behöver komma till uttryck<br />
inom övergripande planering av hälso- och sjukvård<br />
på motsvarande sätt som den medicinska gör via<br />
exempelvis de medicinska rådgivarna.<br />
Kompetensförsörjning och kompetensplanering<br />
behöver bygga på en matchning av intresset för att<br />
fördjupa sitt yrkeskunnande och verksamhetens<br />
behov av kompetens. De individuella kompetensutvecklingsplanerna<br />
sätts då i ett sammanhang. Ett<br />
sätt är att erbjuda specialistutbildning och specialisttjänster<br />
som stämmer med kompetensbehov i<br />
verksamheten.<br />
Klinisk forskning och kvalitets- och verksamhetsutveckling<br />
ses i <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> (23) som<br />
framgångsfaktorer. <strong>Psykologer</strong> har forskningsförankring<br />
i grundutbildningen och i delar av klinisk<br />
tjänstgöring. System behövs som underlättar för utvecklingsarbete,<br />
klinisk forskning och adjungerade<br />
professurer eller lektorat; kombinationstjänster.<br />
Kompetenscentra avseende specifika diagnoser<br />
där det psykologiska kunskapsområdet är relevant<br />
behöver innehålla psykologisk kompetens.<br />
Preventionspsykologi är ett utvecklingsområde.<br />
<strong>Psykologer</strong> bidrar till beteende- och attitydförändringar.<br />
Detta arbete kan intensifieras i vården. Psykologisk<br />
kompetens behövs för att förstärka arbetet<br />
med livsstilsrelaterad ohälsa och i det övergripande<br />
folkhälsoarbetet.<br />
Tillgängligheten till psykologisk behandling behöver<br />
öka. Det är angeläget att den kunskap och kompetens<br />
som finns används så att befolkningen får del av<br />
fungerande psykologiska metoder vid psykisk ohälsa<br />
(12). Teknisk utveckling ger nya möjligheter till ökad<br />
tillgänglighet och patientsäker vård och behandling.<br />
Behov av och möjlighet att på olika sätt få kontakt<br />
med psykolog direkt bör utredas.<br />
3<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
Neuropsykologiska frågeställningar är aktuella<br />
inom flera områden av vården. Kunskapstillväxten<br />
inom neuropsykologi och neurobiologi är snabb<br />
och tillämpningen av kunskapen behöver intensifieras<br />
inom primärvård, psykiatri, somatisk vård och<br />
handikappverksamhet. Behoven av utredning och<br />
behandling ökar.<br />
Barn och ungdomars hälsa och utveckling behöver<br />
ytterligare uppmärksammas. Utveckling av metoder<br />
och förhållningssätt för det hälsofrämjande<br />
och preventiva arbetet, av samverkansformer och<br />
kunskapsstöd för insatser avseende psykisk hälsa<br />
hos barn och ungdomar är angeläget. Kunskap om<br />
hälsans bestämningsfaktorer (risk- och frisk/skyddsfaktorer),<br />
om betydelsen av tidiga insatser och<br />
om tidiga tecken på psykisk ohälsa och avvikande<br />
utveckling ska genomsyra arbetet.<br />
En utmaning inom området är att forma en<br />
första linjens hälso- och sjukvård avseende psykisk<br />
hälsa för barn och unga. Psykologens uppdrag som<br />
metodutvecklare, utbildare, konsult, bedömare<br />
och behandlare med inriktning på mer avgränsad<br />
problematik kommer att vara än mer central.<br />
Primärvårdens uppdrag innefattar insatser vid<br />
psykisk ohälsa. En utmaning är att medborgarna<br />
vid alla primärvårdsenheter inom <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong><br />
får träffa psykolog vid behov för att få<br />
hjälp med psykologisk bedömning och behandling.<br />
Primärvården möter hela befolkningen; barn, ungdomar<br />
och vuxna. Vid satsning på psykologkompetens<br />
inom primärvården bör man uppmärksamma<br />
behovet av subspecialisering för olika åldersgrupper.<br />
Psykiatrin behöver bli ett attraktivt arbetsområde<br />
för såväl psykologer som andra yrkesgrupper så att<br />
den kunskap som finns om behandling av psykisk<br />
ohälsa kommer till maximal nytta. Ett bättre<br />
tillvaratagande av professionernas kompetens och<br />
en organisation som avspeglar områdets sammansatta<br />
karaktär är led i detta. En utmaning för den<br />
svenska psykiatrin är att använda sig av psykologers<br />
specialistkompetens som man gör i Norge(19).
Innehållsförteckning<br />
Förord 1<br />
Sammanfattning 2<br />
Sammanfattning av utmaningar och möjligheter 3<br />
Innehållsförteckning 4<br />
Inledning 6<br />
Bakgrund 7<br />
Syfte och målgrupp 8<br />
Värdegrund och etik 9<br />
Förhållnings- och arbetssätt- ett salutogent perspektiv 10<br />
Fokus- och arbetsområden 11<br />
Vetenskap och kunskapsbaserade metoder 12<br />
Psykologutbildning och specialisering 15<br />
<strong>Psykologer</strong> inom <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> 18<br />
Översiktsbild, psykologer i <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> 20<br />
Primärvård och tandvård 21<br />
Föräldrar och små barn 22<br />
Mödra- och barnhälsovården 22<br />
Barn och ungdomar 24<br />
Psykisk hälsovård för barn- och ungdomar 24<br />
Barn - och ungdomsmedicinska mottagningar 25<br />
Ungdomar och unga vuxna 26<br />
Ungdomsmottagningar 26<br />
Vuxna 27<br />
Riktade mottagningar inom Primärvården 28<br />
Kris- och traumaenheten 28<br />
Primärvårdsrehabilitering 29<br />
Sexualmedicinskt centrum (SMC) 30<br />
KoM- mottagningar 31<br />
Enheten för tandvårdsrädslebehandling 32<br />
Specialistvård - Läns- och regionsjukvård för barn och ungdomar 35<br />
Barn och ungdomar med psykiska besvär, störningar och funktionsnedsättningar 36<br />
Barn - och ungdomspsykiatrisk verksamhet (BUP) 36<br />
Barnneuropsykiatriska enheten (BNK) 37<br />
Barn och ungdomar inom somatisk vård, Sahlgrenska Universitetssjukhuset 38<br />
Psykologmottagningen 38<br />
Barnneurologen 39<br />
Regionhabiliteringen 39<br />
Barn- och ungdomsmedicinska kliniker på övriga sjukhus 40<br />
Specialistvård - Läns- och regionsjukvård för unga vuxna, vuxna med<br />
psykiska besvär och störningar och för äldre vuxna 43<br />
Unga vuxna med psykiska och störningar 44<br />
Behandlingshem 44<br />
Ungdomsteamen inom beroendevården 45<br />
4
Vuxna med psykiska besvär, störningar och funktionsnedsättningar 46<br />
Vuxenpsykiatrisk verksamhet 46<br />
Äldre vuxna och personer med minnesrelaterade störningar,<br />
Sahlgrenska Universitetssjukhuset 53<br />
Äldrepsykiatri 53<br />
Minnesmottagningen 53<br />
Geriatrisk klinik 54<br />
Specialistvård - Läns- och regionsjukvård för vuxna med kroppsliga<br />
sjukdomar och skador 57<br />
Rehabiliteringsmedicin i <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> 58<br />
Inom Sahlgrenska Universitetssjukhuset enbart: 60<br />
Neurologkliniken 60<br />
Medicinmottagning 60<br />
Smärtenhet 61<br />
Diabetessektionen 61<br />
Hjärtmottagningen 62<br />
Reproduktionsmedicin 63<br />
Avdelning för klinisk genetik 65<br />
Enheten för fördjupad hörselrehabilitering och teknik 65<br />
Kliniken för dermatologi och venereologi 66<br />
Obesitasmottagningen 67<br />
Handikappförvaltningen - Funktionsnedsättningar och habilitering 69<br />
Barn och ungdomar med funktionsnedsättningar<br />
Vuxna med funktionsnedsättningar<br />
Hörsel - och dövverksamhet<br />
Strategiskt arbete, Arbetsmiljöarbete 73<br />
Folkhälsoarbete 74<br />
Avdelningen för funktionshinder och delaktighet 75<br />
Intern företagshälsovård - Hälsan& arbetslivet 76<br />
Institutet för stressmedicin (ISM) 77<br />
Arbets- och miljömedicin (AMM), Sahlgrenska Universitetssjukhuset 78<br />
Psykologisk och psykiatrisk katastrofledningsgrupp (PKL) 79<br />
Utmaningar och möjligheter 81<br />
Slutord 87<br />
Referenslista 88<br />
Bilagor 90<br />
5
Inledning<br />
Hälsa är ett centralt värde i Vision <strong>Västra</strong> Götaland<br />
- Det Goda Livet, regionens övergripande visionsdokument<br />
från 2005 (1) liksom i budgethandlingarna åren<br />
därefter (2).<br />
I En region öppen mot omvärlden, <strong>Västra</strong> Götalansregionens<br />
budgetdokument för 2009 formuleras den<br />
strategiska inriktningen ” Invånarna ska ges goda förutsättningar<br />
att leva ett liv i hälsa och få sjukvård efter<br />
behov” (3).<br />
Hälsa är således ett centralt värde och fortlöpande ett<br />
prioriterat område. Västa <strong>Götalandsregionen</strong> pekar på<br />
att olika faktorer har betydelse för och samverkar med<br />
hälsan och betonar sitt ansvar för att stödja invånarna i<br />
att ta aktiv del i och ansvar för sin egen hälsa via information<br />
och sjukvårdens insatser.<br />
För att nå upp till bästa möjliga hälsa och vård krävs<br />
ett systematiskt arbete med att säkerställa och utveckla<br />
vårdens kvalitet och säkerhet. <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong><br />
använder sig av kunskapsbaserad och ändamålsenlig<br />
hälso- och sjukvård som utformas för att möta den<br />
individuella patientens behov på bästa sätt.<br />
6<br />
Att motverka och behandla psykisk ohälsa är ett av de<br />
prioriterade utvecklingsområdena. Arbetet för psykisk<br />
hälsa skall kännetecknas av en helhetssyn kring patienten<br />
och dennes situation. Tidiga och förebyggande<br />
insatser bedöms som viktiga för att förebygga psykisk<br />
ohälsa och minska riskerna för psykiska och andra sjukdomar<br />
senare i livet.<br />
Beskrivningar av de olika professionernas uppdrag<br />
och uppgifter är ett sätt att bidra till att säkerställa<br />
vårdens kvalitet. I denna rapport beskrivs hur psykologers<br />
kompetens används i arbetet för en god hälsa hos<br />
befolkningen i <strong>Västra</strong> Götaland. Rapporten beskriver<br />
flertalet av de områden där psykologer verkar men är<br />
inte heltäckande.<br />
Rapporten lyfter även fram möjligheter och utmaningar<br />
utifrån befolkningens behov och psykologins kunskapstillväxt.
Bakgrund<br />
Hälso- och sjukvård och habilitering inom <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong><br />
är differentierade och högt utvecklade<br />
verksamheter som syftar till att betjäna befolkningen<br />
när det gäller att främja hälsa, förebygga ohälsa, bota,<br />
lindra och vårda vid sjukdom och underlätta vid funktionsnedsättningar.<br />
Vid nästan all slags sjukdom och ohälsa finns inslag som<br />
har med den enskildes reaktioner och handlingsmönster<br />
liksom med den sociala omgivningen att göra. Det<br />
finns inget entydigt samband mellan de påfrestningar<br />
som människor utsätts för och hur sjukdom och skada<br />
drabbar.<br />
En del förklaras av våra gener, en del av påverkan<br />
från den miljö vi lever i, olyckor och påfrestningar av<br />
olika slag vi utsätts för, en hel del sammanhänger med<br />
våra levnadsvanor och en del också med det sociala<br />
sammanhang vi har och med hur vi förhåller oss till oss<br />
själva och omvärlden (4,5).<br />
På senare år har förekomsten av livsstilsrelaterad ohälsa<br />
och stressbetingade åkommor blivit vanligare och mer<br />
uppmärksammade och sambanden mellan hälsa, ohälsa<br />
och psykologiska faktorer har blivit uppenbar.<br />
Folkhälsoinstitutet beskriver i sina årliga undersökningar<br />
av folkhälsan en ökande andel av psykisk ohälsa<br />
och då särskilt bland yngre kvinnor (6).<br />
<strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> betonar också i sin budget<br />
2009 insatser för att främja, förebygga och behandla<br />
psykisk ohälsa hos den yngre delen av befolkningen.<br />
I regeringens proposition för folkhälsa (prop. 2007/08:<br />
110), En förnyad folkhälsopolitik (7) vill man uppmuntra<br />
individens goda hälsoutveckling genom att ge<br />
stöd för kloka egna hälsoval och utveckla hälsofrämjande<br />
metoder utifrån en vetenskaplig grund.<br />
Man betonar landstingens roll för att stödja människor<br />
i att få en bra hälsa och att utveckla och förbättra<br />
sina metoder i det arbetet.<br />
Man betonar särskilt vikten av att stödja föräldrar i<br />
sitt föräldraskap, att intensifiera självmordsförebyggande<br />
arbete, att främja kostvanor, fysisk aktivitet och att<br />
minska tobaksbruket. Individens integritet och valmöjligheter<br />
betonas också.<br />
7<br />
Hälso- och sjukvården håller på att vidga den arsenal av<br />
kunskapsområden som tas i anspråk. Det kroppsliga,<br />
det psykologiska och det sociala perspektivet kompletterar<br />
varandra och man närmar sig ett synsätt på människan<br />
som en psykobiosocial person i ett sammanhang.<br />
För att förstå och kunna hjälpa till med de ohälsoproblem<br />
och sjukdomar som finns behövs olika kunskap<br />
och kompetenser.<br />
Tillämpning av ett komplext systemorienterat synsätt<br />
behövs liksom förståelse för hur helheten och delarna<br />
samspelar (4). På grund av bland annat fördjupad och<br />
vidgad kunskap om människan, förändrade värderingar<br />
samt av resursskäl är det angeläget att underlätta för<br />
människor att mobilisera egna resurser i riktning mot<br />
bättre hälsa och funktion. Vision <strong>Västra</strong> Götaland- Det<br />
Goda Livet (1) och de årliga budgetdokumenten fokuserar<br />
på vikten av förebyggande arbete inom vården och<br />
av folkhälsoarbete. De betonar också människan som en<br />
helhet, de betonar det egna ansvaret och rätten att få bra<br />
och ändamålenliga insatser.<br />
De medicinska sektorsrådens rapport, Medicinsk<br />
utveckling 2002-2012 (8) beskriver ökande behov av<br />
insatser när det gäller livsstilsrelaterad ohälsa, psykisk<br />
ohälsa och rehabilitering vilket medför ökat behov av<br />
bland annat psykologinsatser.<br />
<strong>Psykologer</strong> arbetar hälsofrämjande med människor<br />
utifrån ett helhetsperspektiv inom många olika delar av<br />
samhället som exempelvis inom arbetslivet, förskola-<br />
skola, kriminalvården, statens behandlingsinstitutioner,<br />
företagshälsovård, habilitering och inom hälso- och<br />
sjukvård.<br />
Med olika fokus utifrån verksamheternas inriktning<br />
verkar psykologer för att individer och grupper skall<br />
kunna må och fungera väl och med största möjliga<br />
självständighet och lärande.<br />
En lyckad psykologinsats innebär att individen eller<br />
gruppen inte bara fått hjälp i den aktuella situationen<br />
utan också har lärt sig något som kommer till vidare<br />
nytta; har fått flera verktyg att lösa kommande problem.<br />
Inom <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> handlar psykologarbetet<br />
till övervägande del om psykologiskt arbete inom<br />
hälso- och sjukvård och habilitering men även företagshälsovård,<br />
arbetsmiljöarbete och övergripande arbete<br />
med planering av folkhälsa och handikappinsatser.
Syfte och målgrupp<br />
Syfte<br />
Syftet med rapporten är att ge en orientering om och<br />
en beskrivning av hur psykologers kompetens används<br />
inom <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong>. Den vill visa på omfattning,<br />
spridning och klargöra hur psykologarbetet<br />
bedrivs idag samt peka på utmaningar och möjligheter<br />
utifrån befolkningens behov och kunskapsområdets<br />
utveckling. Sammanställningen görs utifrån att psykologerna<br />
är en numerärt liten del i verksamheten. En<br />
beskrivning av professionen och utbildningsbakgrunden<br />
ges också.<br />
Förhoppningen är att rapporten skall lyfta fram hur<br />
psykologkompetensen bidrar till målen i Vision <strong>Västra</strong><br />
Götaland - Det Goda Livet (1). Den avser att bidra till<br />
att öka kunskapen om den psykologiska dimensionen<br />
inom vården och hur man använder och skulle kunna<br />
använda psykologisk kunskap utifrån de mål som beskrivs<br />
i budget- och verksamhetsplaner.<br />
8<br />
Målgrupp<br />
Rapporten riktar sig till politiker, tjänstemän, chefer<br />
och medarbetare inom <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong>. Den<br />
vänder sig också till psykologer och psykologstuderande.<br />
Den kan även vara av intresse för utbildningsanordnare<br />
när det gäller att utforma psykologutbildningen.
Värdegrund och etik<br />
Det finns en stor överensstämmelse mellan den värdegrund<br />
som <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> omfattar (9) och<br />
de etiska riktlinjer som Sveriges Psykologförbund har<br />
fastställt för sina medlemmar (10).<br />
Regionens plattform beskriver och sammanfattar den<br />
gemensamma värdegrunden. Denna ska prägla all<br />
verksamhet och utveckling inom regionorganisationen.<br />
Värdegrunden handlar om de grundvärderingar och<br />
förhållningssätt som slagits fast i olika övergripande<br />
regionbeslut. <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong>s gemensamma<br />
värdegrund är:<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
Vi bidrar till att medborgarna i regionen känner<br />
trygghet, framtidstro och delaktighet.<br />
Vi bemöter individen med omtanke, inlevelse och<br />
respekt och har en helhetssyn på människan.<br />
Våra verksamheter präglas av kvalitet, tillgänglighet,<br />
nytänkande och effektivitet.<br />
Vårt arbetssätt präglas av öppenhet, ansvarstagande,<br />
samarbete och delaktighet.<br />
Vi utgår från den enskilda invånarens/brukarens<br />
perspektiv.<br />
<strong>Psykologer</strong>s arbetsuppgifter innebär möjlighet till en<br />
djupgående påverkan av andra människor. Det ställer<br />
stora krav på yrkesetik och har bidragit till formulering<br />
av yrkesetiska principer.<br />
Sveriges Psykologförbunds yrkesetiska principer är<br />
bindande för alla medlemmar i utövning av varje form<br />
av psykologisk yrkesverksamhet och passar väl ihop med<br />
<strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong>s värdegrund. De yrkesetiska<br />
principerna för psykologer återfinns under följande<br />
rubriker:<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
Rättigheter och värdighet<br />
Yrkesmässig kompetens<br />
Ansvar<br />
Yrkesmässig integritet<br />
9<br />
Bland annat ingår under rättigheter och värdighet att<br />
psykologen respekterar och främjar utvecklingen av<br />
varje människas grundläggande rättigheter, värdighet<br />
och värde. Han/hon respekterar individens rätt till<br />
privatliv, förtrolighet, självbestämmande och autonomi i<br />
överensstämmelse med psykologens andra professionella<br />
skyldigheter och enligt gällande lag.<br />
Yrkesmässig kompetens innebär att psykologen strävar<br />
efter att utveckla och behålla hög yrkesmässig kompetens<br />
i sitt arbete. Man ska vara medveten om sina<br />
personliga och kompetensmässiga styrkor och svagheter<br />
och endast åta sig uppgifter man är kvalificerad för.<br />
Vad det gäller ansvar innebär det medvetenhet om det<br />
professionella och vetenskapliga ansvar man har inför<br />
klienter och organisation. Psykologen ser till att psykologisk<br />
kunskap eller tillämpning inte missbrukas.<br />
Psykologen har en hög yrkesmässig integritet som innebär<br />
ärligt uppträdande, opartiskhet och respektfullhet<br />
mot andra samt att synliggöra och klargöra sin roll för<br />
andra relevanta parter och lämna adekvata uppgifter om<br />
sina kvalifikationer.
Förhållnings- och arbetssätt<br />
ett salutogent (hälsofrämjande) perspektiv<br />
Påfrestningar, sjukdomar och olyckor drabbar olika<br />
beroende på hur man förhåller sig till och hanterar de<br />
situationer som uppstår. Det handlar inte bara om hur<br />
man har det utan också om hur man tar det.<br />
<strong>Psykologer</strong> arbetar med människors sätt att tänka,<br />
uppleva och handla det vill säga med människan som<br />
person och agent i sitt liv. I dialog och samarbete skapas<br />
förutsättningar för människor att själva lösa problem,<br />
hantera upplevelser, att handla konstruktivt och långsiktigt.<br />
Psykologarbetet utgår från kartläggning, beskrivning<br />
och bedömning av de problem som föreligger. Möjligheter<br />
att komma till rätta med dem inventeras och<br />
lösningar föreslås.<br />
I de fall där psykologisk behandling är aktuell etableras<br />
ett samarbete mellan psykologen och individen.<br />
Det blir en inlärningssituation där individen är aktiv<br />
för att kunna må och fungera bättre utifrån de mål man<br />
tillsammans sätter upp. Även i de fall där psykologens<br />
insats är mer utredande så förutsätts en samarbetssituation.<br />
Genomgående i psykologers förhållnings- och arbetssätt<br />
är en strävan att aktivera människors egna resurser,<br />
att stärka självkänsla, självständighet och egenkontroll.<br />
Forskning visar hur viktigt det är för vår hälsa att uppleva<br />
tillvaron som begriplig, hanterbar och meningsfull<br />
(5).<br />
Detta syn- och arbetssätt blir mer och mer framträdande<br />
inom vården. Historiskt sett har man mestadels<br />
betonat att man ”får behandling”, ”genomgår ingrepp”,<br />
”medicineras” ; det vill säga är föremål för insatser som<br />
kräver mindre av aktivt egenarbete eller förändring av<br />
beteendemönster.<br />
Språkbruket speglar olika förhållningssätt och faser<br />
inom vården genom aktivt och passivt språk; man<br />
medverkar och handlar respektive behandlas och vårdas.<br />
Inom delar av vården, eller snarare i vissa skeden vårdas<br />
och behandlas man medan det i andra delar och skeden<br />
behövs mer av aktivt deltagande och samarbete.<br />
En god vård förenar på ett professionellt och humant<br />
sätt vårdgivande, ansvarstagande och deltagande. Egenaktivitet<br />
och lärande hos patienten utifrån situation och<br />
möjligheter är en resurs att ta tillvara.<br />
10<br />
Man kan se en förändring generellt mot ett större<br />
ansvarstagande och krav på egenkontroll från dagens<br />
vårdsökande som själva informerar sig om olika möjligheter<br />
och som aktivt väljer bland olika behandlingsmöjligheter.<br />
Detta sätt att förhålla sig stämmer väl med<br />
grunden för psykologers arbets- och förhållningssätt att<br />
möta människor som behöver hjälp med bibehållandet<br />
av mesta möjliga autonomi.<br />
Genom LOV att välja - Lag Om Valfrihetssystem,<br />
SOU 2008:15(11) markerar staten också medborgarnas<br />
inflytande över vården.<br />
Problem, störningar, funktionsnedsättningar innebär<br />
begränsningar, ofta stora sådana hos patienter inom<br />
vården. I det psykologiska och hälsobefrämjande förhållningssättet<br />
ligger att arbeta processinriktat utifrån de<br />
möjligheter till utvecklig och förändring som finns.<br />
Diagnoser ses som hjälpmedel att beskriva aktuella<br />
tillstånd och situationer och som i varierande grad är<br />
föränderliga. Det är särskilt viktigt att beakta vid arbete<br />
med barn och ungdomar.
Fokus- och arbetsområden<br />
<strong>Psykologer</strong> tillämpar den psykologiska kunskapen<br />
tillsammans med enskilda individer, med grupper och<br />
på organisatoriska nivåer. Fokus ligger på olika aspekter<br />
av individens sätt att fungera; i känslor, tankar och<br />
beteende och ibland görs även kopplingar till neurobiologiska<br />
mönster. Individen ses i sitt sociala och praktiska<br />
sammanhang.<br />
Mänskligt beteende är mångfacetterat, komplext<br />
och unikt och generella modeller, teorier och metoder<br />
ses som hjälpmedel. Det som verkar hjälpande för en<br />
person i ett läge behöver inte fungera bra för en annan<br />
person eller i en annan situation.<br />
Psykologins möjligheter ligger just i att på ett unikt,<br />
flexibelt sätt tillämpa generell kunskap i det enskilda<br />
fallet och i samarbete med den/de hjälpsökande.<br />
Direktkontakter med patienter och klienter<br />
Inom vården arbetar psykologer i stor utsträckning<br />
direkt med enskilda patienter, familjer och grupper.<br />
Uppgifterna handlar om utredning, bedömning och<br />
diagnostik avseende psykisk hälsa/ohälsa och psykologiska<br />
funktioner. De handlar om psykologisk behandling<br />
och behandlingsrekommendationer. Utbildning<br />
och rådgivning till patienter- och anhöriga ingår också.<br />
Konsultation, handledning och utbildning<br />
Ett arbete görs också indirekt via konsultation, utbildning<br />
och handledning till andra personalgrupper inom<br />
och utanför vården.<br />
Syftet är att sprida och öka den psykologiska kunskapen<br />
i olika sammanhang. Inom mödra- och barnhälsovården<br />
har konsultationen en lång tradition och<br />
är ett tydliggjort uppdrag. Handledning är ett etablerat<br />
arbetssätt inom exempelvis psykiatrin.<br />
11<br />
Förebyggande arbete, utbildning och rådgivning<br />
till befolkningsgrupper<br />
<strong>Psykologer</strong> utövar i ökande utsträckning möjligheter till<br />
information och utbildning av olika målgrupper och i<br />
olika livsstilsfrågor som exempelvis sömn, kost, rökning<br />
och alkohol.<br />
Förebyggande arbete med blivande föräldrar och föräldrar<br />
har en lång tradition.<br />
Forskning, utveckling och utvärdering<br />
Psykologisk kompetens lämpar sig för forskning, utvärdering,<br />
utveckling, metodutveckling och kvalitetsarbete.<br />
Verksamheterna inom <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> tar<br />
tillvara denna kompetens i varierande utsträckning.<br />
Yrkesutvecklare och samordnare<br />
<strong>Psykologer</strong> har uppgifter när det gäller att utveckla och<br />
samordna det psykologiska arbetet på verksamhetsnivå.<br />
Chefs- och ledarskap<br />
<strong>Psykologer</strong> har som andra yrkesgrupper möjlighet att gå<br />
in i chefskap på olika nivåer och har redan genom sin<br />
grundutbildning relevant utbildning för detta.
Vetenskap och kunskapsbaserade<br />
metoder<br />
Vetenskaplig grund, utvärdering och<br />
evidens<br />
Psykologverksamhet grundar sig på vetenskaplig metodik<br />
och är resultat av mångårig psykologisk forskning.<br />
Psykologin som vetenskap är mångfacetterad då den<br />
sträcker sig från biologi till samhällskunskap och humaniora.<br />
Psykologin har många olika infallsvinklar och sätt<br />
att studera de fenomen man vill få kunskap om. Man<br />
använder sig vid forskning av kvalitativ och kvantitativ<br />
metodik för att samla och analysera information.<br />
Kraven på evidens och specifik forskningsförankring<br />
av olika psykologiska behandlingsmetoder ökar. När en<br />
behandlingsmetod beskrivs som evidensbaserad innebär<br />
det att den har vetenskapligt stöd.<br />
Statens Beredning för Medicinsk Utvärdering (SBU)<br />
ger randomiserade kontrollerade studier stort värde<br />
men väger in även andra aspekter i sin värdering (12).<br />
Forskning visar att psykologisk behandling gör nytta<br />
(12,13,14,15 ).<br />
Ett ökande antal studier visar med tillförlitlighet att<br />
specifika metoder, exempelvis kognitiv beteendeterapi,<br />
interpersonell psykoterapi och psykodynamisk psykoterapi<br />
har god effekt för vissa typer av psykiska problem.<br />
Utredning, bedömning och diagnostik<br />
På samma sätt som vid forskning använder den kliniskt<br />
verksamma psykologen olika typer av information för<br />
datainsamling för att utreda, bedöma och diagnosticera<br />
psykisk ohälsa och psykologiska funktioner. Några<br />
vanliga sätt att samla information är genom:<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
Klinisk och/eller strukturerad intervju<br />
Frågeformulär<br />
Direkta observationer<br />
Psykologiska test både vad det gäller kognitiva<br />
(tankemässiga) funktioner och mera sammansatta<br />
personlighetsmässiga och känslomässiga funktioner.<br />
Andra typer av data, exempelvis genomgång av<br />
journaluppgifter, samtal med andra vårdgivare och<br />
med närstående<br />
Vårdens resurser<br />
Personen som vårdar<br />
12<br />
EBM<br />
Patienten<br />
behov<br />
Evidens för olika åtgärder<br />
preferenser<br />
Det forskas också kring hur andra aspekter än metod<br />
har betydelse för resultatet, till exempel samarbetet mellan<br />
psykolog och patient. SBU påpekar också komplexiteten<br />
i det enskilda fallet, ” inte ens den bästa metoden<br />
passar för alla” (16).<br />
I det dagliga arbetet innebär evidensbaserad psykologisk<br />
behandling en integrering av vetenskapligt underlag<br />
för behandlingsmetoden, behandlarens erfarenhet<br />
och skicklighet och den enskilde patientens situation,<br />
önskemål och värderingar. Det motsvaras väl av SBU:s<br />
definition av evidensbaserad vård (12).<br />
Informationen ligger till grund för bedömningar och<br />
diagnostiska uttalanden. Psykologiska test baseras på<br />
psykometri, vilket innebär att testmetodiken är standardiserad<br />
och att testresultaten kan jämföras med en<br />
genomsnittlig normalprestation (normvärden) på ett<br />
statistiskt säkerställt sätt.<br />
Psykometrin som arbetsmetod är en specifik psykologkompetens<br />
och har en lång forskningstradition inom<br />
den psykologiska vetenskapen. När det är bättre lämpat<br />
för situationen använder psykologen även kvalitativa<br />
test, som ger information av en annan typ.<br />
Psykologen har kunskap om de olika redskapens värde<br />
och tillförlitlighet och hur man omsätter de resultat<br />
man får till en beskrivning av individens funktionssätt.<br />
Utifrån testprofiler och annan information beskrivs<br />
hur personen kan förväntas fungera i verkliga situationer.<br />
Användningen av psykologiska test förutsätter att<br />
man har psykologkompetens.<br />
•<br />
•<br />
evidence based medicine,<br />
evidensbaserad medicin,<br />
www.sbu.se
Neuropsykologi är ett växande kunskapsfält inom<br />
psykologin som utifrån neurobiologisk och kognitiv<br />
kunskap fokuserar på sambandet mellan såväl:<br />
•<br />
•<br />
den friska hjärnans funktioner, utveckling och<br />
beteende som:<br />
skada/sjukdom i hjärnan alternativt en annorlunda<br />
och atypisk utveckling av hjärnfunktioner redan<br />
från födseln och hur detta påverkar beteendet.<br />
Att arbeta utifrån neuropsykologiska metoder kräver<br />
en djupgående kunskap rörande både den normalfungerande<br />
och den sjuka eller atypiska hjärnans sätt att<br />
fungera i tankefunktioner, känslomässigt och när det<br />
gäller motivation.<br />
Omfattande kunskaper i kvantitativ och kvalitativ<br />
testmetodik krävs dessutom för att genomföra en<br />
analys av de beteendemässiga fynd, som förekommer i<br />
samband med skador och medfödda funktionsnedsättningar.<br />
Psykologiska behandlingsmetoder<br />
Psykologen har i sin verktygslåda en rad metoder för<br />
psykologisk behandling och anpassar sin metodik utifrån<br />
de frågeställningar som föreligger, vilka förutsättningar<br />
personerna har liksom deras önskningar och de<br />
ramar som organisationen sätter. Psykologisk behandling<br />
använder sig i olika hög grad av:<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
språket som instrument<br />
relationen mellan behandlare och behandlad<br />
aktiviteter i syfte att förändra det direkta beteendet<br />
inlärningsmoment som en central del i behandlingen<br />
Man kan bedriva korta behandlingsinsatser som avser<br />
att komma till rätta med avgränsade tydliga problemställningar<br />
eller längre insatser som avser mer omfattande<br />
förändringar i handlingsmönster.<br />
Det finns metoder som betonar olika teoretiska modeller<br />
och kunskapsfält inom psykologin och där det<br />
praktiska tillvägagångssättet kan variera.<br />
En modell för förståelse av mänskliga processer är en<br />
13<br />
sak och praktiska metoder för behandling kan bli en annan.<br />
Många gånger behövs en kombination av metoder<br />
och kunskap från psykologins alla områden. Patienten<br />
måste mötas där han/hon är, den aktuella situationen<br />
och med de resurser som finns.<br />
Psykologisk behandling syftar till att förändra tankar,<br />
känslor och beteende och/eller att acceptera och förhålla<br />
sig till oundvikliga skeden, händelser och ibland sjukdomar<br />
och funktionsnedsättningar. De vanliga psykologiska<br />
behandlingsmodellerna kan hänföras till följande<br />
grupper:<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
Kognitiv psykoterapi (KPT)<br />
Kognitiv beteendeterapi (KBT)<br />
Psykodynamiskt orienterad psykoterapi (t.ex.<br />
Psykodynamisk terapi -PDT, Mentaliseringsbaserad<br />
terapi - MBT)<br />
Familjeterapi/Systemisk psykoterapi<br />
Humanistisk psykoterapi (olika former av stödjande-<br />
uttryckande- och, existentiell psykoterapi)<br />
Barn- och ungdomspsykoterapi<br />
Interpersonell psykoterapi<br />
Psykoterapi kan bedrivas enskilt, i grupp, med par<br />
och med familj. I arbete med familjer har man ofta ett<br />
systemiskt synsätt där man ser familjen som en helhet,<br />
ett socialt system.<br />
Det finns också hjälptekniker inom de olika modellerna<br />
där man använder sig av bild, rörelse och musik.<br />
Det finns också specifika tekniker som exempelvis<br />
EMDR (Eye Movement Desensitization and Reprocessing),<br />
biofeedback, avslappning, hypnos och mindfulness<br />
(medveten närvaro).<br />
Motiverande samtal (MI) är en strukturerad metod som<br />
används av såväl psykologer som andra yrkesgrupper<br />
inom exempelvis beroendevården och behandling som<br />
tar sikte på livsstilsfrågor. Metoden är användbar som<br />
del i även andra områden och behandlingsinsatser.<br />
Det finns också behandlingsmetoder inom ramen för<br />
området neurokognitiv träning och rehabilitering. Det<br />
psykologiska behandlingsarbetet kan också ha ett psykopedagogiskt<br />
inslag.
Ett lovande sätt att arbeta är att använda den psykologiska<br />
utredningen som ett verktyg i behandlingen (17).<br />
Metoden, Therapeutic Assessement (TA) är patientfokuserad<br />
och tar fasta på de frågor patienten har och som<br />
sedan belyses med hjälp av den psykologiska utredningen.<br />
Detta har visat sig ha en lärande och terapeutisk<br />
effekt som varar över tid.<br />
Arbetssättet ger möjlighet till att den information<br />
som kommer fram vid psykologisk utredning kommer<br />
till maximal användning direkt för patienten själv och<br />
blir ett led i en positiv förändring.<br />
Den tekniska utvecklingen ger nya möjligheter till ökad<br />
tillgänglighet och patientsäker vård. Assisterad självhjälp<br />
via internet öppnar för nya sätt att nå ut med information<br />
och behandling. Till exempel vid fobier och ångest<br />
har behandling via nätet visat sig vara en framkomlig<br />
väg.<br />
Psykologisk rådgivning och vägledning per telefon är<br />
ett enkelt sätt att öka medborgarnas tillgång till psykologisk<br />
expertis. Likaså kan frågor och svar via internet<br />
vara ett sätt att öka tillgängligheten.<br />
Konsultation och handledning<br />
Psykologisk kunskap förmedlas bland annat genom<br />
konsultation och handledning till olika professioner.<br />
Konsultation är vanligtvis en kortare eller tidsbegränsad<br />
insats där en annan yrkesgrupp söker psykologens<br />
hjälp i ett problematiskt patientärende. Konsultationen<br />
kan ges till andra psykologer eller till andra yrkesgrupper.<br />
Dess syfte är att ge ökad kunskap, ökad skicklighet<br />
samt ökat självförtroende för att, inom ramen för yrkesrollen<br />
och verksamhetsområdet, på olika sätt främja<br />
psykisk hälsa eller beakta psykologiska aspekter på hälsa<br />
och sjukdom.<br />
Fokus vid konsultationen ligger dels på patientens<br />
problem och behov dels på den yrkesmässiga uppgiften<br />
att handskas med dessa. Konsultationen är ett betydelsefullt<br />
forum för att till exempel stärka det förebyggande<br />
arbetet, bedöma behovet av insatser i en familj och<br />
inventera möjliga samverkanspartners. Konsultationen<br />
som arbetssätt är väl utvecklat och ett angeläget arbets-<br />
14<br />
område inom mödra- och barnhälsovårdens psykologverksamhet.<br />
Med handledning avses vanligtvis en kunskapsförmedlande<br />
insats som sker över en längre tid och med en<br />
viss regelbundenhet. Vanliga former av handledning är<br />
utbildningshandledning i psykoterapi, klinisk psykoterapihandledning,<br />
bemötandehandledning i andra<br />
vårdsituationer än psykoterapi, samt yrkesrollshandledning<br />
till studenter eller nyutbildade.<br />
Klinisk psykoterapihandledning syftar till att befästa,<br />
bredda och kontinuerligt utveckla psykoterapiskicklighet.<br />
Psykologen kan även fungera som handledare<br />
inom områden där medarbetare, i en annan profession,<br />
önskar ökad kunskap och kompetens.<br />
Yrkesrollshandledning är en betydelsefull metod för<br />
att förvärva yrkesidentitet, yrkeskunnande och yrkesskicklighet.<br />
Handledaren tillhör i regel samma yrkeskategori<br />
som den handledde. En viktig funktion för<br />
handledaren är att vara en förebild för yrkesrollen.<br />
Sammansatta insatser, teamarbete,<br />
tvärprofessionellt arbete<br />
Psykologisk behandling är ofta en av flera insatser med<br />
exempelvis medicinering, olika former av praktiska och<br />
sociala stödinsatser och träningsprogram.<br />
Psykologen liksom andra inom vården arbetar i<br />
nära samarbete med den vårdsökande (och ofta dennes<br />
närmaste) och i team. Inom exempelvis barn- och<br />
ungdomspsykiatrin finns en lång tradition när det gäller<br />
samordning mellan olika insatser, på samma sätt är det<br />
inom habilitering.
Psykologutbildning och specialisering<br />
<strong>Psykologer</strong> är den yrkesgrupp som i hela sin utbildning<br />
särskilt skolas i att utreda, bedöma, diagnosticera och<br />
behandla psykisk hälsa och ohälsa. De skolas också i att<br />
kartlägga och dra slutsatser utifrån individens psykologiska<br />
funktioner; kognitiva, emotionella och sociala<br />
funktioner och färdigheter.<br />
Yrkesgruppen bidrar till att förstå och förändra människors<br />
psykologiska fungerande och beteende i hela<br />
perspektivet från normalfungerande till allvarlig psykisk<br />
störning.<br />
Utbildning<br />
Utbildningen ges på universitet eller högskolor i landet<br />
på psykologprogram som är femåriga (300 högskolepoäng)<br />
varvid en psykologexamen på mastersnivå erhålls.<br />
Efter fullgjord examen fordras ett års godkänd praktisk<br />
tjänstgöring som psykolog (PTP) för att få legitimation.<br />
Det betyder att den legitimerade psykologen<br />
bakom sig har sex års utbildning inkluderande teori och<br />
praktisk tjänstgöring.<br />
För att komma in på psykologprogrammet erfordras<br />
utifrån det stora antalet sökande höga poäng. Ett års<br />
arbetslivserfarenhet på minst halvtid krävs också.<br />
Utbildningen ges inom samhällsvetenskaplig fakultet<br />
utom vid Karolinska Institutet där den ges inom ramen<br />
för medicinsk fakultet. Psykologutbildningen vid Göteborgs<br />
Universitet tar in cirka 40 studerande per termin.<br />
Utbildningen är en generalistutbildning inom psykologin<br />
som vetenskap och ger grund för att arbeta med<br />
människor inom alla samhällssektorer.<br />
<strong>Psykologer</strong> som arbetar med vård och behandling<br />
skall inneha legitimation och de har då en skyddad<br />
yrkestitel inom hälso- och sjukvårdens område och är<br />
hälso- och sjukvårdspersonal med eget yrkesansvar och<br />
står under Socialstyrelsens tillsyn.<br />
Utbildningens innehåll<br />
Kognitiv och biologisk psykologi<br />
Kunskap om människans varseblivning, tänkande, inlärning,<br />
minne, informationsbearbetning och sambanden<br />
mellan mänskligt beteende och hjärnas funktioner<br />
inhämtas. Här ingår också att lära sig utreda, bedöma<br />
15<br />
och diagnosticera psykologiska funktioner. Neuropsykologiska<br />
frågeställningar studeras.<br />
Utvecklings- och pedagogisk psykologi<br />
Här studeras människans utveckling ur ett livsperspektiv.<br />
Man studerar spädbarnets utveckling med anknytningslära,<br />
utveckling av motorik, kognition (tänkande),<br />
emotionell (känslomässig) och social utveckling, språk<br />
med mera.<br />
Man lär sig om barn, ungdomar och deras speciella<br />
utveckling och frågeställningar. Man studerar vuxna<br />
och äldrepsykologi och åldrandet. Utbildning ges i att<br />
utreda, bedöma och diagnosticera utifrån ett utvecklingsperspektiv.<br />
Samhälls-, arbets-, organisations- och gruppsykologi<br />
Avsnittet fokuserar på psykologens arbete i och för<br />
organisationer. Det rör exempelvis team- och ledarkonsultation<br />
och man lär sig förstå arbetets betydelse för<br />
psykologisk hälsa och utveckling.<br />
Personlighetspsykologi, psykopatologi och psykologisk<br />
behandling<br />
Här handlar det om personlighetens uppbyggnad och<br />
olika personlighetsstrukturer. Det handlar om diagnostik<br />
och behandling av psykologiska problem och<br />
störningar.<br />
Man tillägnar sig olika psykoterapeutiska metoder.<br />
och arbetar med psykologisk behandling under handledning.<br />
Utbildningen inkluderar nivån grundläggande<br />
psykoterapikompetens (tidigare benämnt steg ett).<br />
De studerande genomför under utbildningstiden<br />
med handledning ett antal psykologiska behandlingar<br />
med olika typer av metodik.<br />
Den blivande psykologen genomgår egen psykoterapi<br />
som ett led i utbildningen och för att lära känna egna<br />
sätt att fungera.<br />
Verksamhetsförlagd praktik<br />
De studerande tar del av praktiskt psykologarbete i<br />
olika verksamheter. Det kan exempelvis vara 15 veckors<br />
verksamhetsförlagd praktik i en regional verksamhet<br />
(BUP, vuxenpsykiatri etcetera).
Forskningsmetod och examensarbete<br />
Man fördjupar sig i vetenskaplig metod och vetenskapligt<br />
förhållningssätt dels genom att studera vetenskapsteori<br />
och forskningsmetodik dels genom att genomföra<br />
ett vetenskapligt arbete.<br />
Utbildningen sträcker sig över olika delar av psykologins<br />
vida vetenskapsfält från den biologiska psykologin<br />
till det mer samhällsvetenskapliga gränsområdet liksom<br />
det språkvetenskapliga och humanistiska.<br />
Kunskapen om kopplingen mellan hjärnans funktion<br />
och psykologiska funktioner är i kraftig utveckling<br />
och användningsområdet för den typen av kunskap är<br />
uppenbart mycket stort inom hälso- och sjukvårdens<br />
område.<br />
Grundutbildningen ger god kunskap om psykologiska<br />
funktioner allt från det normala till det mer<br />
annorlunda och hur det kan kopplas till människans utvecklingsstadier.<br />
Utbildningens omfattning och karaktär<br />
ger förutsättningar för att fortlöpande tillägna sig nya<br />
metoder och tekniker.<br />
Utbildningen ger förutsättningar för arbete med människor<br />
individuellt, i grupp och på organisationsnivå.<br />
Psykologen har en gedigen vetenskaplig förankring och<br />
skolning. Utbildningen var ursprungligen en forskningsutbildning<br />
som senare utvecklades till att också<br />
vara en tillämpningsutbildning; en yrkesutbildning.<br />
Under studietiden ges förberedelse för yrkesutövning<br />
genom eget behandlingsarbete och praktik (verksamhetsförlagd<br />
utbildning).<br />
Praktisk tjänstgöring för psykologlegitimation<br />
(PTP)<br />
Den slutgiltiga inskolningen i yrket sker efter yrkesexamen<br />
via ett års PTP- tjänstgöring som innebär självständig<br />
yrkesutövning med tillgång till handledare och<br />
utbildningsinslag. <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> har ett väl<br />
inarbetat och kvalitetssäkrat program kring PTP och<br />
PTP-handledning (18) vilket ger goda förutsättningar<br />
för att rekrytera nya psykologer.<br />
16<br />
Legtimation<br />
Genom att psykologyrket är förenat med en av Socialstyrelsen<br />
utfärdad legitimation har psykologen ett<br />
särskilt ansvar för diagnos och behandling inom sitt<br />
kompetensområde.<br />
Psykologen arbetar självständigt utifrån vetenskap<br />
och beprövad erfarenhet och tillägnar sig och tillämpar<br />
ny kunskap, utredningsmetoder och psykologiska<br />
behandlingsmetoder som en del av det som naturligt<br />
ligger i en professions karaktär.<br />
I legitimationsansvaret ligger också som för andra<br />
yrkesgrupper med legitimation att vid behov konsultera<br />
andra yrkesgrupper, kollegor och att avgränsa sina uppgifter<br />
utifrån gränserna för den egna kunskapen.<br />
Specialistutbildning<br />
Den legitimerade psykologen specialiserar sig ofta inom<br />
något område och det finns en formaliserad specialistordning<br />
omfattande minst tre år. Tre huvudområden<br />
med olika inriktningar finns;<br />
•<br />
•<br />
•<br />
Klinisk psykologi<br />
Pedagogisk psykologi<br />
Arbetslivets psykologi<br />
Specialiseringen kan påbörjas direkt efter legitimationen.<br />
Inom hälso- och sjukvårdens område handlar<br />
det oftast om specialisering inom klinisk psykologi;<br />
exempelvis vuxenpsykiatri, barn och ungdomspsykiatri,<br />
neuropsykologi, habilitering, psykoterapi och forensisk<br />
psykologi men det kan också vara pedagogisk psykologi<br />
(exempelvis inom mödra- och barnhälsovård).<br />
Specialistutbildningen omfattar;<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
Kliniskt psykologarbete inom aktuellt område<br />
omfattande tre år (motsvarande heltid)<br />
Deltagande i kollegier med erfaren specialist-<br />
psykolog<br />
Teoretisk fördjupning inom verksamhetsområde<br />
och målgrupp; sex specialistkurser, (vardera motsvarande<br />
cirka 7,5 högskolepoäng) med examination.<br />
Professionskunskap<br />
Vetenskapligt arbete som skall vara publicerbart.
Specialistbehörighet efter genomgången och godkänd<br />
utbildning utfärdas av Specialistrådet som är tillsatt via<br />
Sveriges Psykologförbund.<br />
Psykoterapeututbildning och handledarutbildning<br />
Psykologutbildningen ger en grundläggande psykoterapikompetens<br />
som ger möjligheter för psykologer att<br />
bedriva psykoterapi och att vidareutveckla sig inom<br />
detta fält.<br />
För dem som särskilt ägnar sig åt psykoterapeutiskt<br />
arbete finns fördjupningsutbildningar med olika<br />
17<br />
psykoterapeutiska inriktningar vilka leder till legitimation<br />
även som psykoterapeut.<br />
Psykoterapeututbildningen sker vanligtvis parallellt<br />
med kliniskt arbete under tre år (90 högskolepoäng).<br />
Utbildningen ges av högskolor och av privata institut.<br />
Genom psykologernas nya specialistutbildning kan<br />
psykologerna komma att använda psykoterapeututbildningen<br />
som en del i en psykoterapiinriktad specialisering<br />
förutsatt att examination och forskningsarbete<br />
håller tillräcklig kvalitet.<br />
En vidareutbildning till handledare i psykoterapi<br />
finns också för psykologer med psykoterapeututbildning.
<strong>Psykologer</strong> i <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong><br />
Totalt arbetar cirka 800 psykologer inom <strong>Västra</strong><br />
<strong>Götalandsregionen</strong> (antal personer inkluderar tillsvidareanställda,<br />
vikarier, projektanställda, PTP- psykologer,<br />
chefer och andra med psykologyrket som grund).<br />
Räknat på antalet tjänster för legitimerade psykologer<br />
med heltidsmått under budgetåret 2008 är det cirka<br />
650 psykologer. Utöver detta finns ett litet antal psykologer<br />
som arbetar inom verksamheter som har vårdavtal<br />
med <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong>. De 650 tjänsterna inom<br />
regionen fördelar sig enligt följande (avrundade till<br />
heltal):<br />
Primärvård<br />
Primärvård vuxna 63<br />
Mödra- och barnhälsovård (MBHV) 57<br />
Barn, ungdomar, unga vuxna,<br />
ungdomsmottagning<br />
Barn- och ungdomsmedicin<br />
(BUM inom PV)<br />
13<br />
10<br />
Summa: 143<br />
Handikappförvaltningen<br />
Barn- och ungdomshabilitering 39<br />
Vuxenhabilitering 23<br />
Hörsel- och dövverksamhet 3<br />
Summa: 65<br />
Specialiserad vård<br />
Vuxenpsykiatri (inklusive beroendevård<br />
och rättspsykiatri)<br />
227<br />
Barn- och ungdomspsykiatri 147<br />
Somatisk vård, vuxna 36<br />
Somatisk vård barn och ungdomar 21<br />
Summa: 431<br />
Hälsan&arbetslivet Summa: 8<br />
Övriga verksamheter Summa: 3<br />
18<br />
Fördelningen av psykologtjänster inom primärvården<br />
respektive inom den specialiserade psykiatrin visas i<br />
bilaga 2.<br />
Räknar man ihop antalet psykologer för alla åldrar<br />
inom primärvården så blir det 0,93 psykolog på 10 000<br />
invånare med ett avvikande värde nedåt inom FyrBoDal<br />
(HSN områdena 1,2,3) på 0,48.<br />
Fördelningen av resurserna mellan olika åldersgrupper<br />
varierar. Sålunda saknas i Göteborgsområdet psykologer<br />
för barn och ungdomar inom den allmänna primärvården<br />
medan man har resurser inom barnmedicin<br />
(BUM). Inom FyrBoDal saknas psykologresurser helt<br />
inom primärvården för barn- och ungdomar över sex år.<br />
Inom MBHV finns inom <strong>Västra</strong> Götaland i genomsnitt<br />
en psykolog på 2000 barn (0-6 år). För vuxna<br />
inom primärvården finns i genomsnitt en på 20 000<br />
invånare. Där har Göteborg 1 psykolog på 12 500<br />
invånare medan genomsnittet för övriga länet är 1<br />
psykolog på 39 000 invånare. Det lägsta antalet finns<br />
inom Fyrbodal.<br />
Inom vuxenpsykiatrin finns per 10 000 invånare i<br />
genomsnitt 1,86 psykolog. Där avviker NU-sjukvården<br />
nedåt med 1,54. Sahlgrenska Universitetssjukhuset<br />
(som också har regionövergripande uppdrag) har 2,04<br />
psykolog per 10 000 invånare.<br />
Inom barn- och ungdomspsykiatrin finns i genomsnitt<br />
4,52 psykologer per 10 000 invånare (mellan 0- 18 år).<br />
Här är det Skaraborgs Sjukhus som avviker mest nedåt<br />
med 3,31 medan NU sjukvården har 6,21 (att jämföras<br />
med låga siffror inom motsvarande primärvård). Variationen<br />
mellan sjukhusområdena är förhållandevis stor.<br />
Nästan 80 procent av psykologtjänsterna placerar sig<br />
inom områden som har en direkt koppling till psykisk<br />
hälso- och sjukvård (primärvården och den specialiserade<br />
psykiatrin). Drygt 20 procent av alla psykologtjänsterna<br />
ligger inom primärvården och cirka 66 procent<br />
inom sjukhusvården. Cirka 10 procent av psykologerna<br />
arbetar inom den somatiska vården. Se vidare bilaga 3.
Kompetensprofiler<br />
Inom <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong>s verksamheter finns:<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
PTP - psykologer<br />
Legitimerade psykologer<br />
Legitimerade psykologer med psykoterapeut-<br />
legitimation ( ibland dessutom handledar-<br />
utbildning i psykoterapi)<br />
Legitimerade psykologer med annan vidare<br />
utbildning<br />
Specialistutbildade psykologer oftast kliniska<br />
specialister. Ett trettiotal av dessa innehar uppdrag<br />
med specialistfunktion.<br />
Disputerade psykologer. Det finns i dagsläget cirka<br />
20-talet psykologer som är disputerade och ett 15-<br />
tal som är doktorander inom Psykologiska Institutionen<br />
eller inom medicinsk fakultet.<br />
En generationsväxling pågår och i nuläget och som för<br />
många andra yrkesgrupper finns en relativt stor grupp i<br />
åldrar över 50 år och sedan en växande grupp nyutbildade.<br />
Fördelningen av psykologer mellan könen är cirka<br />
25 procent män och 75 procent kvinnor.<br />
PTP-tjänster<br />
Genom en långsiktig och systematisk satsning på<br />
PTP- tjänster har förutsättningar för en långsiktig och<br />
kvalitativt bra kompetensförsörjning skapats.<br />
Sedan 2001 har cirka 220 PTP- psykologer deltagit<br />
i ett regionalt PTP- program. Cirka 130 av dessa har<br />
utgjorts av PTP- tjänster via en regional satsning och<br />
resten har gjort sin PTP på vakanta psykologtjänster<br />
eller vikariat.<br />
En undersökning som bygger på uppgifter till och<br />
med 2007 visar att cirka 80 procent av dem som gjort<br />
sin PTP inom programmet fortsätter att arbeta som<br />
psykologer inom <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> efter legitimationen<br />
(19).<br />
19<br />
Specialistutbildning och specialisttjänster<br />
I dagsläget finns inget system för specialistutbildning<br />
av psykologer (specialiseringstjänster) inom <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong>.<br />
Enskilda psykologer får själva på olika<br />
sätt arrangera förutsättningar för att genomgå specialistutbildning.<br />
Det förekommer att psykologer har möjlighet att<br />
lägga upp en specialistutbildning som ett led i sin individuella<br />
kompetensutvecklingsplan.<br />
Idag finns ett 30- tal befattningar som specialistpsykolog<br />
inom <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> och ytterligare ett<br />
tiotal under inrättande medan det finns ett större antal<br />
psykologer som har den formella kompetensen.<br />
I Norge har genom Psykisk helsevernsloven (20)<br />
specialistpsykologernas kompetens kommit att användas<br />
i stor utsträckning med ett mer formellt tydliggjort<br />
ansvar och större befogenheter än vad som är fallet i<br />
Sverige. Här finns outnyttjade kompetensresurser i<br />
Sverige i en tid då det psykiatriska området lider brist<br />
på kompetens.
Översiktsbild<br />
<strong>Psykologer</strong> i <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong><br />
Merparten av de verksamheter i <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> där psykologer arbetar.<br />
20
Primärvård och tandvård<br />
Föräldrar och små barn<br />
•<br />
Mödra- och barnhälsovården<br />
Barn och ungdomar<br />
•<br />
•<br />
Psykisk hälsovård för barn- och ungdomar<br />
Barn - och ungdomsmedicinska mottagningar<br />
Ungdomar och unga vuxna<br />
•<br />
Vuxna<br />
Ungdomsmottagningen<br />
Riktade mottagningar inom primärvården<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
Kris- och traumaenheten<br />
Primärvårdsrehabilitering<br />
Sexualmedicinskt centrum (SMC)<br />
Mottagningar för kvinnor och män (KoM)<br />
Enheten för tandvårdsrädslebehandling<br />
21
Föräldrar och små barn<br />
Mödra- och barnhälsovården<br />
Uppdrag<br />
Mödrahälsovården (MHV) och barnhälsovården (BHV)<br />
har i sin egenskap av en generell resurs för blivande<br />
föräldrar, föräldrar och barn (0-6 år) en viktig roll i<br />
folkhälsoarbetet. I takt med en allmänt förbättrad fysisk<br />
hälsa parallellt med tecken på en ökad psykisk ohälsa<br />
hos barn och ungdomar, har en förskjutning ägt rum<br />
mot tilltagande betoning av hälsofrämjande insatser för<br />
psykisk hälsa och förebyggande insatser mot psykisk<br />
ohälsa.<br />
I utvecklingen av mödra- och barnhälsovårdens<br />
uppdrag har psykologisk kompetens kommit att få en<br />
alltmer framträdande plats. Vikten av tillgång till psykologisk<br />
kunskap och kompetens liksom en utveckling<br />
av förebyggande insatser avseende psykisk ohälsa påtalas<br />
återkommande i utredningar av MHVs och BHVs<br />
uppdrag och arbetssätt.<br />
<strong>Psykologer</strong><br />
I <strong>Västra</strong> Götaland är hälsovårdspsykologarbetet organiserat<br />
i kombinerade mödra- och barnhälsovårdstjänster.<br />
Behovet är beräknat till 40 veckotimmar/ 2000 barn<br />
och 300-400 gravida kvinnor.<br />
Inom området finns 57 psykologer i <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong><br />
(bilaga 2). <strong>Psykologer</strong>na kan ha sin arbetsplats<br />
på en barnmorskemottagning, barnavårdscentral,<br />
vårdcentral, familjecentral eller i en psykologenhet.<br />
Psykologens uppdrag och arbetssätt<br />
Psykologen inom mödra- och barnhälsovården<br />
(MBHV- psykolog) verkar i en sammanhållen vårdkedja<br />
under graviditet, förlossning, spädbarnstid och förskoleåren<br />
(0-6 år). En successivt ökad andel av arbetsinsatserna<br />
sker under graviditet och spädbarnsåret, vilket ligger<br />
i linje med kunskapen om vikten av tidig upptäckt av<br />
barn och föräldrar i risk och vikten av tidiga insatser.<br />
Psykologen säkerställer den psykologiska kompetensen<br />
inom verksamheterna och ska tillsammans med och via<br />
övrig personal arbeta för att främja psykisk hälsa och<br />
stå för psykiskt förebyggande och behandlande insatser.<br />
Fokus för arbetet är att stödja föräldrarnas egen kompetens<br />
i föräldraskapet och främjandet av barnens psykiska<br />
22<br />
hälsa. Utgångspunkt är ett salutogent förhållningssätt<br />
där friskfaktorer stärks genom hög tillgänglighet med<br />
tidiga och korta insatser. Metod och inriktning ska vara<br />
i nära samklang med övrig mödra- och barnhälsovård<br />
och arbetet karaktäriseras i hög grad av ett eklektiskt<br />
förhållningssätt. Psykologens uppdrag innefattar:<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
konsultation<br />
fortbildning<br />
metodutveckling<br />
individuella kontakter med blivande föräldrar,<br />
barn och föräldrar som bedömning, behandling,<br />
krisbearbetning<br />
föräldrakonsultation<br />
barnutredningar på BVC-nivå<br />
deltagande i olika föräldrastödsformer.<br />
Psykologen har särskilt goda kunskaper i konsultationsmetodik,<br />
utvecklingspsykologi, graviditetspsykologi,<br />
anknytningsteori samt teorier om föräldraskap och<br />
familjeliv (21).<br />
Fallbeskrivning<br />
En 32-årig kvinna som väntar sitt första barn. Söker för oro och<br />
nedstämdhet. Kommer via sin barnmorska till psykologmottagningen<br />
i graviditetsvecka 22 tillsammans med sin man. Beskriver<br />
oro inför förlossningen samt att det skall vara något fel med bar-<br />
net i magen. Oron gör det svårt att glädjas över graviditeten och<br />
det väntade barnet. Är mycket ledsen och gråter under samtalet.<br />
Mannen känner inte samma oro och tycker det är svårt att veta<br />
hur han skall hantera situationen.<br />
Psykologen kommer tillsammans med de blivande föräldrarna<br />
överens om att kvinnan kommer själv för ett antal samtal och att<br />
de sedan träffas tillsammans alla tre för att samtala om förlossningen<br />
och hur mannen kan stötta kvinnan under förlossningen.<br />
Paret ska också tillsammans gå på en förlossningsförberedande<br />
kurs.<br />
Under resten av graviditeten arbetar kvinnan i samtalen dels med<br />
sin förlossningsoro dels med sina funderingar kring hur hon kommer<br />
att klara av att vara förälder. Hon kommer under samtalen<br />
in på relationen till sin egen mamma, som hon upplever som<br />
alltför dominant och kontrollerande. De har idag en ganska ytlig<br />
och sporadisk kontakt. Kvinnan säger att hon känner en stor<br />
rädsla för att bli en likadan mamma. I takt med att hon börjar
sätta ord på relationen till sin egen mamma och tankar och rädslor<br />
inför sitt eget föräldraskap minskar nedstämdheten och hon<br />
börjar kunna glädjas åt det väntade barnet. Hon kan beskriva<br />
hur barnet sparkar och ger uttryck för en positiv föreställning om<br />
och positiv känsla för det väntade barnet.<br />
Några veckor innan beräknat förlossningsdatum kommer<br />
mannen med på samtal då tankar inför förlossningen tas upp.<br />
Paret känner sig nu väl förberedda tillsammans och får tid för<br />
ett uppföljande samtal några veckor efter beräknat förlossningsdatum.<br />
Vid det samtalet visar det sig att förlossningen gått bra<br />
och att amningen fungerar bra. Kvinnan känner sig glad och har<br />
en god kontakt med barnet även om hon fortfarande känner sig<br />
trött och lite skör. Kontakten avslutas men paret är välkomna att<br />
återuppta kontakten om förnyat behov skulle uppstå.<br />
Fallbeskrivning<br />
En pojke som är 3,5 år aktualiseras för en psykologkontakt<br />
efter 3-årsbesöket på BVC. Han har svårigheter att klara flera<br />
av uppgifterna och föräldrarna tar under besöket upp sin oro för<br />
sonen och hans sätt att vara. Remitteras till psykolog för bedömning,<br />
i första hand av hans utvecklingsålder.<br />
Vid första samtalet med föräldrarna framkommer att de<br />
funderar mycket kring pojkens utveckling. Han har varit sen med<br />
talet och det blir ofta konflikter vid lek med andra barn. Han<br />
har svårt vid övergångar mellan olika aktiviteter. Föräldrarna<br />
jämför honom också med hans lillasyster som nu är 1,5 år gammal<br />
och tycker att barnen är olika. De upplever att de får bättre<br />
kontakt med lillasyster.<br />
Psykologen träffar pojken för en utvecklingsbedömning. Han<br />
får resultat som ligger i nedre delen av normalvariationen samt<br />
uppvisar i utredningssituationen tydlig avvikelse gällande kontakt<br />
och samspel. Resultatet återges till föräldrarna och efter några<br />
fortsatta samtal kring sonen och föräldrarnas egna tankar och<br />
känslor beslutas det om vidare remittering till BNK (barnneurokliniken)<br />
via läkaren på BVC.<br />
Psykologen och föräldrarna har ett gemensamt samtal med<br />
personal på förskolan, i syfte att stötta föräldrarna och personalen i<br />
att hitta strategier i vardagen för pojken. Kontakt etableras<br />
inom två månader med BNK och ärendet avslutas då på psykologmottagningen.<br />
23<br />
Utmaningar och möjligheter<br />
Mödra- och barnhälsovårdens psykologverksamhet representerar<br />
ett brett kunskapsområde i ett expanderande<br />
kunskapsfält, vilket leder till behov av ett successivt<br />
förändrat arbetssätt och inriktning.<br />
Det gäller framför allt livsstilsfrågor, tidig upptäckt<br />
och tidiga insatser för barn och familjer i riskmiljöer<br />
och olika former för generellt och riktat föräldrastöd.<br />
Det finns förväntningar på psykologverksamheten att<br />
i ökad utsträckning utveckla arbetssätt och innehåll i<br />
verksamheterna. Ett exempel är medverkan i utvecklingen<br />
av metoder och förhållningssätt för det hälsofrämjande<br />
och preventiva arbetet. Detta sker utifrån kunskapen<br />
om hälsans bestämningsfaktorer (risk- och frisk/skyddsfaktorer)<br />
som får konsekvenser i tidig barndom och i<br />
relationen föräldrar och barn.<br />
Utmaningar finns också i mötet med nya reproduktiva<br />
möjligheter som väcker existentiella och etiska<br />
dilemman, konsekvenser av barn- och vuxenpsykiatrins<br />
tydligare specialisering, mötet med ett jämställt föräldraskap<br />
och nya familjebildningar i ett genusperspektiv<br />
och utvecklingen av ett brett och kunskapsbaserat<br />
föräldrastöd.<br />
Det finns förutsättningar att utveckla det tvärprofessionella<br />
arbetet inom mödra- och barnhälsovården.<br />
Att utveckla team arbetet och en fortsatt utveckling av<br />
samverkan är i högsta grad angeläget.<br />
Väsentligt är att diskutera psykologverksamhetens<br />
uppdrag, organisation, arbetssätt, kunskaps- och kompetensutveckling.<br />
Viss profilering av arbetsuppgifter<br />
inom psykologgruppen bör övervägas då kunskapsområde<br />
och arbetsfält är omfattande.<br />
För att möjliggöra en fortsatt sammanhållen vårdkedja<br />
inom mödra- och barnhälsovården för psykologverksamheten<br />
och en specialisering inom professionen<br />
bör psykologverksamheten drivas i sådan regi att insatserna<br />
erbjuds på lika villkor inom såväl mödrahälsovård<br />
som barnhälsovård oavsett vårdgivare.
Barn och ungdomar<br />
Psykisk hälsovård för barn- och<br />
ungdomar<br />
Uppdrag<br />
Psykisk hälsovård för barn, ungdomar och unga vuxna<br />
på vårdcentral, primärvård har hittills funnits i en<br />
begränsad utsträckning. Verksamheten fyller den lucka<br />
som funnits mellan BVC- psykologernas arbete med<br />
barnen upp till skolstart och fram tills vuxenpsykologer<br />
har kunnat ta över. Ungdomsmottagningar har även<br />
tidigare i viss mån kunnat möta de äldre tonåringarna.<br />
Hälso- och sjukvårdslagen betonar alla medborgares<br />
rätt till sjukvård, inklusive insatser för att främja psykisk<br />
hälsa för barn och ungdom. Vi ser nu början till utformande<br />
av en första linjens hälso- och sjukvård på detta<br />
område.<br />
Målgruppen<br />
När det gäller de yngre barnen dominerar relativt<br />
avgränsade fobiska problem, nedstämdhet och depressioner,<br />
begynnande tvångsproblematik samt psykosomatiska<br />
problem till exempel i form av magont och illamående.<br />
En annan frekvent anledning till att söka hjälp är<br />
i samband med traumatiska dödsfall inom familjen där<br />
både barnet och föräldrarna kan behöva stöd.<br />
Ungdomarna kommer ofta för problem i form av<br />
kriser under adolescensutvecklingen (sena tonåren, övergången<br />
till att bli vuxen). En bakomliggande central<br />
frågeställning är ofta att hitta rätt i vuxenblivandet.<br />
Ofta kan utvecklingskriser i detta åldersintervall ta<br />
sig dramatiska uttryck i form av ätstörningar, panikångestattacker,<br />
suicidala tankar samt innehålla självskadande<br />
inslag i form av skärande eller allmänt utagerande<br />
beteende.<br />
Antalet psykologer<br />
Inom primärvård finns i dagsläget drygt 13 psykologtjänster<br />
för barn och ungdomar(bilaga 2). Det är i<br />
Skaraborg, Södra Bohuslän och i Södra Älvsborg man<br />
satsat på detta.<br />
<strong>Psykologer</strong>nas uppgifter och arbetssätt<br />
Ett viktigt inslag när man vill stödja det friska och ha<br />
ett lärandeperspektiv är att stödja föräldrar att själva bli<br />
tryggare i att lära sina barn bemästra svårigheter. Olika<br />
24<br />
rådgivnings - och konsultationsformer för föräldrar till<br />
barn mellan 6 och 18 år utgör ett inslag i psykologens<br />
arbete.<br />
Primärvårdspsykologens uppgift att slussa vidare när<br />
mer omfattande familje- och psykoterapeutiska insatser<br />
behövs kräver god diagnostisk kompetens. I annat fall<br />
ska man kunna erbjuda en snabb kontakt för handfast<br />
hjälp för den unge och dennes familj. Flertalet insatser<br />
sker i samråd med föräldrar även om själva behandlingen<br />
oftast riktar sig specifikt till den unge.<br />
Arbetet med unga kräver goda nätverkskontakter<br />
för eventuella kompletterande insatser från socialtjänst,<br />
skola och barnpsykiatrin. En överenskommelse (Västbus)<br />
mellan kommunerna i <strong>Västra</strong> Götaland och <strong>Västra</strong><br />
<strong>Götalandsregionen</strong> (22) ger riktlinjer för hur ansvaret är<br />
fördelat mellan kommun och BUP vad gäller testningar<br />
och utredningar.<br />
Utmaningar och möjligheter<br />
En utmaning för psykologer är att vara med och forma<br />
en första linjens hälso- och sjukvård avseende psykisk<br />
hälsa för barn och unga. Behovet av psykologisk kunskap<br />
är stort för att tidigt fånga upp dem med omfattande<br />
behov, skilja traumatiska kriser från mer normala<br />
påfrestningar samt till föräldrar och de unga själva<br />
kunna förmedla betydelsen av psykologiska faktorer vid<br />
uppkomsten av ohälsa. Andra utmaningar är:<br />
•<br />
•<br />
•<br />
att bidra till utveckling av behandlingsmetoder som<br />
ligger i linje med primärvårdsuppdraget.<br />
att vidareutveckla former för föräldrars aktiva deltagande<br />
i sina barns behandling utan att ge sig in i<br />
mer omfattande familjeterapeutiska program.<br />
att ge utrymme för och vidareutveckla nätverksformer<br />
i enighet med Västbus riktlinjer.<br />
På sikt behövs mer baspersonal som med hjälp av<br />
kunskap och goda instrument med ökad känslighet kan<br />
uppmärksamma många av de barn och ungdomar som<br />
är i behov av stöd och som med relativt små medel kan<br />
erbjuda dem riktade och tidiga insatser. Psykologen<br />
behöver utbilda och vara konsult till övrig vårdpersonal<br />
förutom att vara behandlare med inriktning på mer<br />
avgränsad problematik. Psykologens roll som bedömare<br />
kommer även fortsättningsvis att vara central.
En väl utbyggd första linjens sjukvård för åldersgruppen<br />
kan komplettera befintliga insatser inom elevhälsa,<br />
socialtjänst samt ungdomsmottagningar för att begränsa<br />
antalet barn och ungdom som blir i behov av psykiatriska<br />
insatser. Sannolikt har primärvården större möjlighet<br />
att hålla fast vid ett hälsofrämjande<br />
perspektiv vilket också<br />
är till gagn för de terapeutiska<br />
insatserna.<br />
Barn- och ungdomsmedicinska<br />
mottagningar<br />
Uppdrag och målgrupper för barn- och ungdomsmedicinska<br />
mottagningar<br />
Inom några av primärvårdsförvaltningarna finns Barn-<br />
och ungdomsmedicinska mottagningar (BUM) med<br />
tillgång till psykolog. Man har i Göteborg exempelvis<br />
fem mottagningar med tillgång till psykolog. Även i<br />
Södra Älvsborg och Södra Bohuslän har sådana enheter<br />
byggts upp.<br />
Under de senaste åren har möjligheterna att ta hand<br />
om sjuka barn inom öppenvården ökat och alltfler<br />
patienter som tidigare skötts på sjukhus har kommit att<br />
tas om hand via BUM inom primärvården. Strävan är<br />
att alltmer vård ska ske i barnets närmiljö.<br />
Behandling och uppföljning av barn med kronisk<br />
sjukdom (allergi- och astmasjuka barn, barn med celiaki<br />
m.m.) sker alltmer inom öppenvården. En grupp som<br />
remitteras till BUM i allt större utsträckning är de som<br />
kommer för behandling av livsstilsrelaterade hälsoproblem,<br />
till exempel barn med fetma, ätstörningar,<br />
stressrelaterad ohälsa. Dessutom strävar man efter ett<br />
utvecklat omhändertagande och stöd till barn med utvecklings-<br />
och beteendeavvikelser via ett individanpassat<br />
nätverk av specialister. Förskjutning av vården från<br />
25<br />
sjukhus till öppenvård har inneburit en efterfrågan på<br />
kompetenser såsom logoped, dietist och psykolog. Inom<br />
barn- och ungdomspsykiatrin sker en ökad specialisering<br />
vilket medför ökade krav på att barnpsykiatrisk<br />
och barnpsykologisk kompetens även skall finnas inom<br />
BUM.<br />
Antalet psykologtjänster<br />
Totalt finns i dagsläget 9,60 psykologtjänster inom<br />
BUM. I Göteborg finns 3 tjänster, inom Södra Älvsborg<br />
2, 25 och inom Södra Bohuslän 4,35.<br />
<strong>Psykologer</strong>nas uppdrag<br />
Psykologens uppdrag innebär att vara en av resurserna i<br />
teamet vid omhändertagandet av det sjuka barnet och<br />
familjen. Psykologen har en viktig roll i samverkan med<br />
andra vårdinrättningar, såsom habilitering, BUP, socialtjänst,<br />
sluten vård, försäkringskassa och med ansvariga i<br />
de miljöer där barnet vistas dagtid (förskola och skola).<br />
I psykologernas arbete ingår bedömning, utredning<br />
och behandling av barn och ungdomar som har<br />
läkarkontakt på mottagningen. Konsultation och<br />
handledning till övrig personal liksom utbildning och<br />
föreläsningsuppdrag ingår också i arbetsuppgifterna. I<br />
samarbete med Barnneuropsykiatriska enheten (BNK)<br />
har tvärvetenskapliga team bildats för att förbättra<br />
utredning och omhändertagande av yngre barn med<br />
utvecklingsavvikelser.<br />
Det psykologiska arbetet inleds med kartläggning i<br />
form av klinisk intervju, psykologisk bedömning och<br />
psykologutredning. Psykoterapeutiska metoder väljs<br />
därefter utifrån frågeställning och psykologisk bedömning.<br />
Det psykoterapeutiska arbetet är ofta av kris- och<br />
korttidskaraktär och kan vara riktat till barnet eller<br />
ungdomen och eller till deras föräldrar. Utöver psykoterapi<br />
erbjuds också psykoedukativa (psykopedagogiska),<br />
rådgivande och motiverande samtal.<br />
Problemområden hos målgruppen<br />
Symtom som är typiska bland de patienter som remitteras<br />
till BUM- psykologen är psykologiska reaktioner på<br />
en kronisk sjukdom, psykosomatiska symtom, undervikt,<br />
övervikt, ätstörningar, smärtproblematik, enures,<br />
enkopres, ångest, oro och sömnsvårigheter.
Ungdomar och unga vuxna<br />
Psykologen kommer även i kontakt med barn som far<br />
illa och barn som har upplevelser av kris eller trauma.<br />
Neuropsykiatriska frågeställningar kan också föranleda<br />
kontakt.<br />
Utmaningar och möjligheter<br />
Psykologtjänsterna inom BUM utgör en nyligen etablerad<br />
funktion vilket innebär behov av fortlöpande arbete<br />
med att tydliggöra ansvarsgränser gentemot verksamhetens<br />
samarbetspartners. Behovet av psykologkompetens<br />
är omfattande och fler tjänster kommer<br />
att behövas.<br />
Ungdomsmottagningen<br />
Uppdrag<br />
Till Ungdomsmottagningen är ungdomar<br />
mellan 13 – 24 år välkomna<br />
med frågor och problem rörande<br />
ungdomsåren. Verksamheten är hälsofrämjande,<br />
förebyggande och behandlande och möter<br />
ungdomar på både individ- och gruppnivå.<br />
Det övergripande målet är att främja fysisk och<br />
psykisk hälsa, stärka ungdomar i identitetsutvecklingen<br />
så att de kan hantera sin sexualitet samt att förebygga<br />
oönskade graviditeter och sexuellt överförbara infektioner.<br />
Arbetet sker mycket i samverkan med andra aktörer<br />
i samhället, både offentliga och privata. Ungdomarna<br />
söker själva och frivillighet råder huruvida man vill<br />
komma eller inte. Mottagningen skall vara lättillgänglig<br />
och ungdomar skall kunna erbjudas besök inom skälig<br />
tid.<br />
På mottagningen arbetar barnmorskor, kuratorer,<br />
psykolog, gynekolog, allmänläkare samt undersköterska<br />
för att på bästa sätt tillgodose ungdomarnas besöksorsaker.<br />
Bemanning och organisation kan se olika ut inom<br />
länet.<br />
Målgrupp<br />
Ungdomsåren är en intensiv utvecklingstid, präglad av<br />
sökande där stora möjligheter ges att hämta upp och<br />
26<br />
bearbeta tidigare upplevelser och eventuella konflikter.<br />
De stora fysiska och psykiska förändringarna leder till<br />
många existentiella funderingar och kan även ge upphov<br />
till oro. Kriser under denna period är vanligt förekommande<br />
men ger möjlighet till växande och bör därför<br />
inte sjukförklaras.<br />
Den unga människan skall bygga upp en egen<br />
identitet för att så småningom kunna fungera som en<br />
vuxen individ i samhället. Föräldrainflytandet minskar<br />
och påverkan från kamrater och samhälle blir allt större.<br />
Frigörelseprocessen kan skapa en känsla av ensamhet<br />
och utanförskap och självkänslan kan komma i gungning<br />
(från Policyprogram för Sveriges Ungdomsmottagningar,<br />
www.fsum.org).<br />
Ungdomarna söker för akuta krisreaktioner, frågor<br />
kring relationer och sexualitet, nedstämdhet, självskadebeteende,<br />
ätstörningar, ambivalens kring graviditet,<br />
samt många andra bekymmer som kan prägla tonårstiden<br />
och utvecklingen till vuxenlivet. Existentiella<br />
funderingar är vanliga samt stressrelaterade tillstånd,<br />
ofta präglade av både ångest och depression.<br />
Psykologens arbetsuppgifter<br />
Psykologiska behandlingsinsatser på ungdomsmottagningen<br />
görs i form av kortare eller längre psykoterapier<br />
av kris-, stöd, och/eller insiktsbetonad karaktär. Bra<br />
ungdomsterapier är ett sätt att bryta destruktiva livsmönster,<br />
som kanske funnits i generationer bakåt.<br />
Psykologens arbete syftar till att stödja ungdomar i<br />
att se sina möjligheter, använda sina resurser, utveckla<br />
självtillit och att vända hopplöshet till hoppfullhet.<br />
Mycket av det individualpsykoterapeutiska arbetet innebär<br />
en bearbetning av tidigare traumatiska upplevelser,<br />
som orsakat hinder i utvecklingen.<br />
Ungdomsmottagningens lättillgänglighet innebär att<br />
även ungdomar med svår och tung psykiatrisk problematik<br />
söker sig dit. Att det finns tillgång till psykolog<br />
är av särskilt stor vikt då det gäller dessa ungdomar,<br />
eftersom det ofta handlar om att göra kvalificerade diagnostiska<br />
bedömningar, för att de ska få adekvat hjälp.<br />
Tillsammans med övrig personal har psykologen<br />
också en viktig roll i det utåtriktade arbetet (från Policyprogram<br />
för Sveriges Ungdomsmottagningar, www.<br />
fsum.org).
Vuxna<br />
Primärvårdens uppdrag<br />
Primärvården svarar för befolkningens behov av sådan<br />
grundläggande medicinsk behandling, omvårdnad,<br />
rehabilitering och förebyggande arbete som inte kräver<br />
sjukhusens medicinska eller tekniska resurser eller annan<br />
särskild kompetens.<br />
Hos 30-40 procent av de patienter som primärvården<br />
möter finns en psykisk problemkomponent.<br />
Ångest, oro, depression av lindrig och måttlig karaktär,<br />
utmattningsdepressioner, komplicerade krisreaktioner,<br />
PTSD (Post Traumatisk Stress Disorder) och trauma<br />
som aktualiserats av olika grunder är de vanligaste<br />
kontaktorsakerna.<br />
Antalet primärvårdspsykologer<br />
Det pågår en utbyggnad av primärvårdens resurser när<br />
det gäller psykologer. Av de 143 psykologtjänster som<br />
finns inom primärvården arbetar 63 med den vuxna<br />
befolkningen. Utbyggnaden av psykologtillgänglighet<br />
för vuxna inom primärvården har nått olika långt i de<br />
olika primärvårdsområdena (bilaga 2). Göteborg når i<br />
dagsläget upp till en psykolog på 12500 invånare medan<br />
övriga i genomsnitt har en psykolog på 39000 invånare.<br />
Arbetssätt<br />
Psykologens arbete inom primärvården varierar mellan<br />
de olika områdena beroende på hur verksamheterna är<br />
utformade, vilka traditioner som finns och hur befolkningsprofilerna<br />
ser ut. Inriktningen på arbetet kan<br />
beskrivas med några allmänna begrepp;<br />
•<br />
•<br />
•<br />
Normalitetsperspektiv Utgångspunkten är ett<br />
salutogent perspektiv vilket bland annat innebär<br />
att undvika att sjukförklara utifrån de problem<br />
man möter.<br />
Tidig insats Grundtanken är att erbjuda hjälp så<br />
tidigt som möjligt så att en bestående funktionsnedsättning<br />
kan undvikas.<br />
Korta behandlingsinsatser Målet är att vara lätttillgänglig,<br />
ha korta väntetider, hög genomströmning<br />
och därmed korta behandlingstider. Längre<br />
terapikontakter erbjuds inte.<br />
Psykologen tillför den snävt biologiska modellen kunskap<br />
om den roll som handlingsmönster, tankar, käns-<br />
27<br />
lor, förväntningar, rädslor och stress spelar för hälsan<br />
och kunskap om hur man kan förändra och förbättra<br />
med hjälp av psykologiska metoder.<br />
Normalitetsbegreppet, patientens motivation och<br />
en livssituation som möjliggör ett förändringsarbete är<br />
grundläggande förutsättningar för patientarbetet.<br />
Insatserna är av korttidskaraktär med mål att<br />
patienten ska nå en ökad förståelse av sig själv, ökad<br />
kompetens att förstå omgivningen samt ökad förmåga<br />
att hantera sin livssituation. Det handlar om hjälp till<br />
självhjälp. Exempel på insatser:<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
konsultation i form av klarläggande, motiverande<br />
och vägledande samtal<br />
kristerapi för att nå ökad kunskap om de psykologiska<br />
processer som uppkommer och därmed få<br />
bättre förståelse för livssituationen<br />
tidsbegränsad psykoterapi i form av fokuserat<br />
arbete utifrån en definierad problemställning<br />
stödjande insatser.<br />
Primärvårdspsykologen har en stor bredd i sin verksamhet<br />
och arbetar inte bara med traditionell psykoterapeutisk<br />
behandling. Variationen är dock stor mellan<br />
olika primärvårdenheter i vad mån man använder sig<br />
av psykologens bredd i yrkesutövningen. Exempel på<br />
övergripande arbetsuppgifter:<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
konsultation till övriga personalgrupper<br />
utbildningsinsatser inom den egna organisationen<br />
spridande av psykologisk kunskap<br />
samverkan och samarbete med interna och externa<br />
vårdgivare<br />
ansvar när det gäller psykologiskt utvecklingsarbete,<br />
till exempel metodutveckling och organisationsutveckling.<br />
Bedömningar inför behandling, behandlingsrekommendationer,<br />
hänvisning förekommer också; dock inte<br />
mer omfattande psykologiska utredningar. Inom en del<br />
verksamheter gör psykologen även bedömningar och<br />
insatser som har med rehabilitering och arbetsförmåga<br />
att göra.
Riktade mottagningar inom<br />
primärvården<br />
Utmaningar och möjligheter<br />
Den psykiska ohälsan bland äldre behöver lyftas fram.<br />
Många äldre människor har någon form av psykiatrisk<br />
diagnos och behov finns att stärka insatserna för äldre<br />
med psykisk ohälsa. Detta kräver en utökad kompetens<br />
både när det gäller diagnos och behandlingsinsatser.<br />
De tre parter som företrädesvis möter personer med<br />
psykisk ohälsa; kommun, primärvård och vuxenpsykiatri<br />
behöver samfasas och vårdsamverkan behöver<br />
förstärkas och tydliggöras.<br />
Psykologens roll i det tvärprofessionella behandlingsteamet<br />
utifrån ett biopsykosocialt synsätt behöver<br />
förstärkas.<br />
Kris- och traumaenheten<br />
Kris- och traumaenhetens<br />
uppdrag och målgrupp<br />
Kris och traumaenheten är en specialistresurs<br />
inom Primärvården Göteborg.<br />
Mottagningen vänder sig till<br />
människor som är traumatiserade av<br />
krig och eller tortyr. Detta innebär<br />
att nästan alla enhetens patienter har<br />
kommit till Sverige som flyktingar.<br />
Upptagningsområdet är i första hand Göteborgs kommun,<br />
men även personer från andra kommuner inom<br />
länet tas emot.<br />
Huvuduppgiften är att utreda, behandla och rehabilitera<br />
den drabbade individen och dennes familj. Uppdraget<br />
omfattar även att tillhandahålla konsultationer till<br />
andra vårdenheter, handledning, metodutveckling och<br />
utbildning inom kunskapsorådet.<br />
Arbetet bedrivs i ett sammanhållet team där olika yrkeskompetenser<br />
bidrar med sin speciella kompetens.<br />
Kris och traumaenheten har en humanistisk värdegrund,<br />
som utgår från FN:s deklaration om mänskliga<br />
rättigheter och barnkonventionen. Verksamheten har<br />
under flera år även fått medel från FN.<br />
Antalet psykologer<br />
Av teamets nio medarbetare/behandlare är tre psykologer<br />
fördelade på 2.40 tjänster.<br />
28<br />
Psykologens uppgifter<br />
Psykologens arbetsuppgifter är att göra nybesöksutredningar,<br />
bedömningar, vårdplaneringar och behandlingar<br />
med patienter och ibland deras familjer. Arbetet kan ske<br />
både som ensambehandlare och i samarbete med andra<br />
i teamet. Psykologen deltar i teamarbetet och bistår<br />
med sin psykologiska kompetens. Två av psykologerna<br />
är vuxenkliniskt inriktade medan en har kompetens att<br />
även arbeta med barn och ungdomar.<br />
Psykologen deltar i nätverksarbete kring patienten<br />
när detta behövs. Det kan gälla möten och kontakter<br />
med anhöriga, sociala myndigheter, arbetsgivare och<br />
försäkringskassa. Vid behov och på begäran utfärdar<br />
psykologen intyg och utlåtanden.<br />
Psykologen kan fungera som konsult till andra enheter<br />
inom primärvården vilka möter människor traumatiserad<br />
av krig och eller tortyr. Man ger även handledning<br />
internt och externt samt medverkar vid verksamhetens<br />
utbildningsuppdrag.<br />
Psykologens arbetssätt<br />
Nybesöksutredningar och bedömningar utförs i första<br />
hand med hjälp av djupintervjuer. Man tar även hjälp<br />
av skattningsskalor och frågeformulär. Behandlingsarbetet<br />
sker i de flesta fall individuellt, men kan även<br />
ske i grupp tillsammans med andra patienter eller med<br />
familjen.<br />
Behandlingarna är psykoterapeutiska med fokus på<br />
traumabearbetning. Behandlingarna har även pedagogiska<br />
inslag. Kring många patienter sker ett samarbete<br />
i teamet med konsultinsatser från exempelvis psykiater<br />
eller kompletterande behandling av sjukgymnast. En<br />
stor del av arbetet sker med hjälp av tolk.<br />
Utmaningar och möjligheter<br />
Kunskapsfältet om extrem traumatisering och dess<br />
följdverkningar för individen och dennes familj och<br />
samhället i stort erbjuder stora utvecklingsmöjligheter<br />
såväl avseende själva kunskapsområdet som det metodologiska<br />
och praktiska arbetet med svårt traumatiserade<br />
människor.<br />
Enhetens vision är att bli ett kunskaps- och forskningscentrum<br />
med grund i kliniskt arbete.
Primärvårdsrehabilitering<br />
Primärvårdens rehabiliteringsuppdrag<br />
Primärvårdens rehabiliteringsenheter arbetar utifrån<br />
ett hälsofrämjande och sjukdomsförebyggande perspektiv.<br />
Insatserna bygger på evidensbaserad kunskap<br />
och utformas för att möta den individuella patientens<br />
behov. Vårdgivaren ska tillhandahålla rehabilitering<br />
för personer som drabbats av funktions - och aktivitetsnedsättning/förlust<br />
förorsakad av sjukdom eller<br />
skada. Rehabiliteringsverksamheten bedrivs i samverkan<br />
mellan olika yrkeskategorier anställda inom enheten,<br />
andra vårdgivare och andra aktörer som är involverade i<br />
rehabiliteringsprocessen.<br />
Samverkan ska ge kontinuitet och säkerhet för patienten,<br />
och en genom sitt helhetsperspektiv, effektivare<br />
rehabilitering. Inom Göteborgs Primärvård finns flera<br />
rehabiliteringsenheter varav den i Angered, vars psykologverksamhet<br />
beskrivs här, är en av dem. Den stora<br />
delen av rehabiliteringsverksamheten utgörs av arbetsterapi<br />
och sjukgymnastik.<br />
Enheten omfattar drygt 40 000 invånare i Nordost<br />
och 3-5 vårdcentraler i området (antalet varierar alltefter<br />
sammanslagningar och isärgående). Inom enheten finns<br />
tre psykologer som arbetar i det som kallas teamsam och<br />
resursteam.<br />
Målgrupp för psykologens arbete<br />
I de rehabiliteringsärenden där man ser att psykiska<br />
och sociala processer samverkar med kroppsliga på ett<br />
för sjukdomen (och således också för rehabiliteringen)<br />
avgörande sätt kopplas psykolog in. Det kan handla om<br />
psykiatriska och neuropsykiatriska tillstånd som finns i<br />
bakgrunden till långvarigt socialbidragsberoende och till<br />
smärta som varit rehabiliteringsresistent.<br />
Dessa tillstånd utreds och bedöms och remitteras<br />
ibland vidare. Man utreder och behandlar även<br />
kris- och traumatillstånd efter fysisk skada eller oklar<br />
sådan. Vanligast är ett generellt smärt- och ångest och<br />
depressions tillstånd efter långvarig stress – så som svår<br />
akulturation, tunga arbets- eller livsförhållanden. Likaså<br />
är personer med ej tidigare diagnosticerad PTSD (Post<br />
Traumatisk Stress Disorder) och omfattande smärtproblematik<br />
vanliga.<br />
29<br />
Psykologens uppgifter och arbetssätt<br />
Psykologen utreder, diagnostiserar och behandlar<br />
genom pedagogiska insatser, konsultativa samtal,<br />
genom psykoterapi så som bild, hypnos, symboldrama<br />
och samtal. Man utvärderar annan behandling utifrån<br />
psykologiska aspekter. Psykologen samverkar även med<br />
för patienten viktiga andra vårdinstanser eller myndigheter.<br />
Behandling bedrivs enskilt och i grupp. Psykologen<br />
är utöver de enskilda terapisessioner som erbjuds<br />
patienterna bland annat involverad i smärtskola, kurser<br />
utifrån mindfulness (medveten närvaro), bildgrupp och<br />
projekt så som Grön Rehab (rehabiliteringsverksamhet<br />
inom <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong>).<br />
Styrkan med rehabilitering är teamarbetet och att ha<br />
fokus på personen som agent i sitt eget liv och expert<br />
på sig själv. Många av patienterna har snurrat runt i<br />
systemet och upplevt sig kränkta och utkastade. Att mötas<br />
med respekt, kontinuitet och ett utifrån dem själva<br />
anpassat och resursaktiverande behandlingsprogram<br />
är avgörande. Erbjudande av metoder som inte bara<br />
baseras på samtal är värdefullt dels på grund av problematikens<br />
art dels på grund av hög invandrartäthet i<br />
området och bristfällig språkförståelse hos många. Cirka<br />
70 procent av dem som kommer till psykologen har<br />
utländsk bakgrund eller flyktingbakgrund. Målet är en<br />
bättre livskvalitet. I vissa fall innebär detta en återgång i<br />
arbete i andra att klara av sin dagliga egenvård.<br />
Psykologen bidrar även med sin kunskap om psykologiska<br />
processers inverkan vid hälsa/ohälsa genom<br />
kunskapsförmedling och handledning till personal.<br />
På enheten finns psykologen som resurs både i mottagningsverksamheten<br />
och i det förebyggande och hälsofrämjande<br />
arbetet.<br />
Hälsofrämjande arbete<br />
Psykologen håller även i grupper på Hälsoteket (ett<br />
samverkansprojekt där <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> deltar)<br />
och ger föreläsningar och workshops (oftast rörande<br />
stress) för anställda inom hälso- sjukvården och kommunal<br />
verksamhet i området. Under 2008 har även<br />
samarbete med Angereds Närsjukhus, smärtcentrum<br />
inletts och psykolog från rehabenheten finns med som<br />
psykologkonsult på smärtcentrum.
Sexualmedicinskt centrum (SMC)<br />
Beskrivning av verksamhet och uppdrag<br />
Den bärande tanken bakom tillskapandet av SMC<br />
inom Primärvården Göteborg är visionen om en mottagning<br />
med klinisk behandlingsverksamhet i kombination<br />
med ett kunskapscentrum inom området sexuell<br />
och reproduktiv hälsa.<br />
Syftet är att vara ett komplement till redan befintliga<br />
verksamheter i <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong>. SMC invigdes<br />
under våren 2008 och befinner sig i ett uppbyggnads-<br />
och inledningsskede.<br />
Teamet består av läkare, sjuksköterskor, barnmorskor,<br />
sekreterare, socionom och psykoterapeut samt psykolog.<br />
Samspelet mellan olika yrkesgruppers specifika<br />
kompetens resulterar i att helheten blir mer än summan<br />
av delarna. Samtliga medarbetare har utöver sin<br />
grundprofession såväl teoretiska kunskaper som klinisk<br />
erfarenhet inom det sexologiska fältet och dess tillämpningsområden.<br />
Det finns en gemensam kunskapsbas<br />
inom relevanta områden såsom andrologi, gynekologi,<br />
preventivmedelsrådgivning, smittspårning, kompetens<br />
i HBT- frågor och medvetenhet kring queer- och genusperspektiv.<br />
Både den kognitiva och den psykodynamiska<br />
inriktningen finns representerade i det samtalsterapeutiska<br />
utbudet. Knutet till teamet finns också ett<br />
projekt kring riskutsatta grupper.<br />
På patienters eget initiativ eller på remiss från vårdgrannar<br />
erbjuds sexualrådgivning, terapeutiska samtal,<br />
provtagning för sexuellt överförbara infektioner samt<br />
genomförande av sexologisk-, andrologisk- och gynekologisk-<br />
undersökning, utredning och behandling.<br />
Målgrupp<br />
SMC har <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> som upptagningsområde<br />
och riktar sig i första hand till unga vuxna<br />
– personer över 23 år. Mottagningen är anpassad för<br />
män, kvinnor och transpersoner och det finns beredskap<br />
att arbeta på ett jämlikt sätt med såväl hetero-, homo-,<br />
bi- som andra sexualiteter.<br />
Stor vikt läggs vid att utforma och fortlöpande<br />
anpassa verksamheten så att alla oavsett sexualitet,<br />
könsidentitet, genusuttryck, klasstillhörighet/socioeko-<br />
30<br />
nomisk status, funktionsnivå och etnisk, kulturell eller<br />
religiös bakgrund och tillhörighet känner sig tilltalade<br />
och professionellt bemötta. Att eftersträva förståelse för<br />
skillnader i förutsättningar och livsvillkor mellan olika<br />
individer och grupper i samhället, att uppvisa kompetens<br />
och känslighet inför olikhet, mångfald samt att<br />
uppmärksamma behov av särskilda insatser är av yttersta<br />
vikt.<br />
Psykologens uppgifter och arbetssätt<br />
Psykologen ansvarar för att ge psykologiska perspektiv<br />
på alla nivåer i SMC:s verksamhet, såväl i det direkta<br />
kliniska behandlingsarbetet som i team-, grupp- och<br />
organisationsutveckling.<br />
Arbetsuppgifter består av att i samspel med övriga<br />
SMC-medarbetare värdera och hantera sexologiska<br />
frågeställningar av olika karaktär och uppkomst – att<br />
bedöma, utreda, diagnosticera, såväl som behandla, följa<br />
upp och utvärdera. Psykologen har även delaktighet och<br />
ansvar i verksamhetsutvecklingsfrågor, internt processtöd<br />
i teamarbetet, samt medverkar kontinuerligt i<br />
utåtriktade kunskapsförmedlande insatser och kompetensutvecklande<br />
inslag.<br />
I behandlingsarbetet ligger fokus på frågeställningar<br />
som har med sexualitet i vid bemärkelse att göra. Sexualiteten<br />
betraktas utifrån en multifaktoriell förståelseram<br />
och ses som en integrerad del av individens livssituation.<br />
Utifrån en utforskande och undersökande hållning<br />
eftersträvas en ökad grad av medvetet reflekterande i<br />
förhållande till det egna psykologiska fungerandet och<br />
den aktuella situationen.<br />
Detta kan innebära arbete med att normalisera och<br />
validera, såväl som att ifrågasätta och kritiskt granska<br />
tankar, känslor, handlingar och kroppsliga förnimmelser<br />
samt öka förståelsen för det komplexa samspelet dem<br />
emellan. Ofta innebär arbetet även färdighetsträning i<br />
syfte att förstärka och vidareutveckla befintliga-, eller<br />
öva upp nya hanteringsmöjligheter och bemästringsstrategier.<br />
Andra behandlingsinterventioner syftar till att<br />
vidga beteenderepertoaren eller förbättra förmågan till<br />
känslomässig reglering.<br />
Arbetet kan ske individuellt eller i par, och kan i vissa<br />
fall inbegripa samspel med andra betydelsefulla personer<br />
i patientens nätverk. Det finns en erfarenhet av att
arbeta med såväl samkönade och olikkönade relationer<br />
och en beredskap att möta alternativa relations- eller<br />
familjekonstellationer.<br />
Utmaningar och möjligheter<br />
Ambitionen är att SMC kontinuerligt ska arbeta med<br />
kunskapsproduktion och metodutveckling inom området<br />
sexuell och reproduktiv hälsa.<br />
Förverkligandet av planerna på att fungera som ett<br />
kunskapscentrum där den specialistkompetens som<br />
finns inom teamet ska kunna kanaliseras i utåtriktad<br />
verksamhet i form av till exempel utbildningsinsatser<br />
och konsultativa uppdrag i preventiva och hälsofrämjande<br />
syften är av yttersta vikt.<br />
Det är en ambition att verksamheten ska få en<br />
forskningsanknuten prägel så att kliniknära fynd och<br />
behandlingsmässig metodutveckling kan systematiseras<br />
på vetenskapligt sätt.<br />
Mottagningar för kvinnor och män<br />
(KoM Mottagningar) *<br />
KoM- mottagningarnas uppdrag<br />
I Trollhättan och Uddevalla finns inom Primärvården<br />
FyrBoDal samtalsmottagningar vid livs- och relationsproblem.<br />
KoM - mottagningarna är samtalsmottagningar<br />
för kvinnor och män. Mottagningarna är ett<br />
komplement inom primärvården för att förebygga och<br />
behandla psykisk ohälsa.<br />
Arbetssättet är nätverksinriktat och bygger på samtal<br />
utifrån ett systemteoretiskt perspektiv och ett psykologiskt<br />
och socialt förhållningssätt. Det innebär: Alla<br />
människor ingår i system och nätverk. Hela systemet<br />
kring individen medverkar till att situationen just nu är<br />
besvärlig för den enskilde individen och för dem som<br />
ingår i systemet/nätverket. En av förutsättningarna för<br />
att behandlingen skall lyckas är att individens nätverk<br />
involveras i samtalet och används i förändringsarbetet.<br />
Målsättningen är att minst 30 procent av individerna<br />
som söker vård ska involvera nätverket i samtalen.<br />
KoM Mottagningarna erbjuder hög tillgänglighet<br />
geografiskt såväl som tidsmässigt. Kvällstider skall<br />
kunna erbjudas.<br />
31<br />
<strong>Psykologer</strong>nas uppgifter<br />
Tre psykologer (deltid) arbetar inom KoM- mottagningarna.<br />
De bedriver kliniskt arbete, med det systemiska/<br />
nätverksorienterade synsättet som grund. Även utvecklings-<br />
och utvärderingsarbete bedrivs. Klientarbetet<br />
berör i stort fyra områden:<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
Parsamtal mellan människor som lever i någon<br />
form av relation med varandra och som behöver<br />
rådgivning eller mer parterapeutiska insatser.<br />
Det kan vara att bearbeta och hitta strategier att<br />
fortsätta leva tillsammans men ibland hur man<br />
ska kunna separera på bra sätt. Samtalen kan vara<br />
samarbetssamtal mellan separerade föräldrar. Ibland<br />
deltar barn i samtal.<br />
Familje- och relationssamtal kan handla om relationsproblem<br />
mellan vuxna syskon, mellan vuxna<br />
barn och deras föräldrar (låsta familjekonflikter),<br />
mellan vänner/väninnor och mellan arbetsgivare/arbetstagare/kollegor.<br />
Här kan det handla om<br />
konfliktlösning.<br />
Barn/föräldrasamtal kommer till stånd då föräldrar<br />
söker hjälp för att svårigheter i relation till sitt barn.<br />
Inriktningen är att ge stöd under tonårstiden, till<br />
såväl föräldrar som barn, men även små barn kan<br />
delta i samtal av det här slaget.<br />
Individuella samtal ges vid livskriser, stress, depression,<br />
ångesttillstånd, ensamhet med mera. Uppgiften<br />
är att ge stöd och hjälp till människor för att<br />
förebygga och att behandla psykisk ohälsa. <strong>Psykologer</strong>na<br />
har även samtal där problem med sexualitet<br />
och närhet är sökorsaken.<br />
Mindfulness- perspektivet är användbart och tillämpas<br />
framför allt när det gäller tydlig stressproblematik hos<br />
individer, hos par eller i familjer. I parsamtal används<br />
även EFT (Emotional Focused Therapy) parterapeutiska<br />
modell vid långvariga relationssvårigheter. Lösningsfokuserade<br />
inslag i behandlingen används framför allt i<br />
arbetet med familjer och vid konflikter i nätverken.
Utmaningar och möjligheter<br />
KoM Mottagningarna fyller ett behov inom befintlig<br />
primärvård. De är unika i det tydliga uppdraget att<br />
arbeta systemiskt och nätverksinriktat.<br />
På senare år märks att fler unga män (under och<br />
omkring 30 år) söker för att få hjälp med relationssvårigheter<br />
och/eller sitt psykiska mående. Det finns ett<br />
ökande antal som söker för att hantera våldsbenägenhet<br />
i relationer.<br />
Psykologarbetet vid KoM- mottagningarna ger ett<br />
primärvårdsalternativ vid psykisk ohälsa hos barn och<br />
i familjer som inte kräver den specialistvård som BUP<br />
erbjuder. Behovet hos föräldrar idag angående detta<br />
är mycket stort. Lättillgängligheten ger familjer med<br />
lätta till medelsvåra symtom och problem möjlighet att<br />
snabbt få handfast hjälp.<br />
Ofta styrs primärvårdens arbetsmetoder och synsätt vad<br />
det gäller psykisk ohälsa av individperspektivet. Det<br />
behövs fler alternativ och ett större utbud.<br />
En utmaning för psykologerna inom KoM Mottagningen<br />
är att visa på nyttan av att arbeta med individen<br />
i sitt sammanhang. En utmaning för det psykologiska<br />
arbetet finns även i att ytterligare utveckla och följa upp<br />
anknytnings- och utvecklingsteori med metoder som<br />
är adekvata och hållbara för vuxenlivets psykologi och<br />
som sätter människans behov av fungerande relationer<br />
i fokus.<br />
* Mottagningarna fick under senhösten 2008 besked om<br />
att nedläggning ska ske 2009.<br />
32<br />
Enheten för tandvårdsrädslebehandling<br />
Enhetens uppdrag och målgrupp<br />
Enheten ingår i Kliniken för Oral Medicin, Odontologen,<br />
Göteborg. Verksamhetens är organiserad inom<br />
Specialisttandvården i Folktandvården <strong>Västra</strong> Götaland<br />
(FTV-VGR) Verksamhetens uppdrag är att behandla<br />
vuxna patienter med svår tandvårdsrädsla, med mål att<br />
patienterna ska bli av med sin svåra tandvårdsrädsla och<br />
klara vanlig konventionell tandvård. Patienterna kommer<br />
på remiss eller söker själva (egenremiss).<br />
Tandvårdsrädsla förekommer hos 5-10 % av alla<br />
vuxna. Symtomen stark rädsla, behandlingssvårigheter<br />
och olika grad av undvikande utgör hörnpelare i<br />
den definition av tandvårdsrädsla som tillämpas i den<br />
kliniska situationen.<br />
Sedan mer än 30 år sedan finns i Göteborg ett<br />
samarbete mellan de Odontologiska och Psykologiska<br />
Institutionerna och Folktandvården i syfte att förbättra<br />
omhändertagandet av patienter med grav tandvårdsrädsla.<br />
En psykologisk behandlingsmetod har utarbetats<br />
med målsättningen att patienterna efter avslutad<br />
behandling ska klara vanlig tandvård inom den öppna<br />
allmänna tandvården.<br />
Den psykologiska behandlingen av vuxna extremt<br />
tandvårdsrädda patienter enligt Göteborgsmodellen har<br />
vid utvärderingar visats ge goda behandlingsresultat.<br />
Antalet psykologer<br />
Två psykologer arbetar deltid, på sammantaget en<br />
heltidstjänst.<br />
Psykologens uppgifter<br />
Psykologen utreder och behandlar vuxna patienter med<br />
svår tandvårdsrädsla, i samarbete med tandvårdspersonal.<br />
Man medverkar i kvalitetssäkring, metodutveckling<br />
och forskningsprojekt. Undervisning bland annat på<br />
tandläkarprogrammet och tandhygienistprogrammet<br />
ingår också.<br />
Arbetsmetoder<br />
Psykologen utför sin verksamhet på tandvårdskliniken,<br />
vilket underlättar för patienterna då all vård ges på<br />
samma ställe, det underlättar samarbetet mellan psykologer<br />
och tandvårdspersonalen, och medför att den
exponeringsbaserade behandlingen kan utföras effektivt.<br />
Patienten utreds av både psykolog och tandläkare, som<br />
därefter gör en gemensam terapiplanering som förankras<br />
hos patienten. Patienterna har oftast ett eftersatt<br />
odontologiskt behandlingsbehov och det är nödvändigt<br />
att rädslebehandling och tandbehandling samordnas.<br />
Behandlingen mot svår tandvårdsrädsla är en form<br />
av Kognitiv Beteendeterapi, och finns beskriven i en<br />
behandlingsmanual. Behandlingsmanualen och psykologens<br />
bedömning av den enskilda patienten ligger till<br />
grund för terapiplaneringen. Psykologbehandlingen ges<br />
på tandkliniken i ett särskilt inrett tandbehandlingsrum,<br />
behandlingen är individuell och omfattar vanligen 5-7<br />
sessioner.<br />
Viktiga interventioner är: exponering/ systematisk<br />
desensibilisering, tillämpad avslappning, kognitiv omstrukturering,<br />
psykoedukation, vid behov: självhävdelseträning<br />
och tillämpad spänning. Efter behandling hos<br />
psykolog fortsätter patienten med träningsbehandling<br />
och tandvård hos tandläkare.<br />
33<br />
Fallbeskrivning<br />
Anders, 40 år, har inte varit hos tandläkaren på 20 år,<br />
förutom ett akutbesök då tandläkaren gjorde en provisorisk<br />
lagning. Blotta tanken på att gå till tandläkaren väcker<br />
kraftiga ångestreaktioner hos Anders (oro, magont, svettningar),<br />
och han har därför i det längsta försökt undvika<br />
tandläkarebesök eller att ens tänka på det. Nu har han<br />
fått tandvärk igen och sett på tandvårdens hemsida att det<br />
finns en klinik för patienter med svår tandvårdsrädsla. Efter<br />
mycket tvekan har han tagit kontakt och placerats i kö.<br />
Anders var som barn med om smärtsam och hårdhänt<br />
tandvård, och tyckte inte att tandvårdspersonalen behandlade<br />
honom väl. Förutom sin svåra tandvårdsrädsla har<br />
Anders inga särskilda bekymmer eller problem i livet, han<br />
har ett jobb han trivs med, har familj och barn och en<br />
aktiv fritid. Oron för hur han ska kunna ta hand om sina<br />
tänder nu och på sikt har dock börjat påverka honom allt<br />
mer, han skäms och känner sig misslyckad, och tandvärken<br />
gör det svårare att äta. Han drar sig undan och känner sig<br />
ofta nedstämd. Anders får nu psykologkontakt och tandvårdsrädslebehandling<br />
påbörjas.<br />
Utmaningar och möjligheter<br />
Patienter med skiftande problembild kommer till verksamheten,<br />
hur ska behandlingen bättre individanpassas<br />
efter patientens övriga förutsättningar och problem?<br />
Återkommande fortbildning behövs.
Specialistvård -<br />
Läns- och regionsjukvård för barn och ungdomar<br />
Barn och ungdomar med psykiska besvär, störningar och funktionsnedsättningar<br />
•<br />
•<br />
Barn - och ungdomspsykiatrisk verksamhet<br />
Barnneuropsykiatriska enheten (BNK)<br />
Barn och ungdomar med kroppsliga sjukdomar och skador,<br />
Sahlgrenska Universitetssjukhuset<br />
•<br />
•<br />
•<br />
Psykologmottagningen<br />
Barnneurologen<br />
Regionhabiliteringen<br />
Barn- och ungdomsmedicinska kliniker på övriga sjukhus<br />
35
Barn och ungdomar med psykiska besvär,<br />
störningar och funktionsnedsättningar<br />
Barn - och ungdomspsykiatrisk<br />
verksamhet (BUP)<br />
Mål och uppdrag för barn- och ungdomspsykiatrin<br />
Barn- och ungdomspsykiatrisk verksamhet är en specialistresurs<br />
inom hälso- och sjukvården. Dess målsättning<br />
är att känna igen, bota, lindra och förebygga psykisk<br />
sjukdom och störning, som utgör hinder för personlig<br />
tillväxt och mognad.<br />
I målsättningen ingår också att verka för att barns<br />
intressen tillvaratas i samhället. Barns och ungdomars<br />
behov av hjälp och stöd skall i första hand tillgodoses<br />
av föräldrar, skola, socialtjänst och primärvård. När det<br />
finns behov av vidare insatser skall BUP vara en resurs.<br />
Målgrupper<br />
Målgrupp är barn och ungdomar i åldern 0-18 år (till<br />
och med 17 år) som har psykiska problem och psykisk<br />
sjukdom av sådan art att det hindrar den personliga<br />
utvecklingen. Vanliga patientgrupper är barn och ungdomar<br />
som är:<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
Oroliga och rädda och har till exempel ångest,<br />
ätstörningar, tvångstankar eller fobier<br />
Ledsna, är deprimerade, har självmordstankar<br />
eller är självdestruktiva<br />
Överaktiva och impulsiva som ofta har problem<br />
med uppmärksamhet, koncentration och ut-<br />
agerande<br />
Arga och bråkiga och uppför sig på ett sätt som<br />
ligger klart utanför normerna eller uppvisar svåra<br />
trotsreaktioner<br />
Avvikande i sitt sätt att tänka, till exempel vid<br />
psykos eller maniska tillstånd, eller lider av kontaktstörning<br />
i form av autismspektrumstörning<br />
Utsatta på något sätt till exempel genom psykiskt<br />
trauma i form av misshandel, sexuella övergrepp<br />
eller mobbing.<br />
36<br />
Antal psykologtjänster<br />
Inom barn- och ungdomspsykiatrin i <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong><br />
finns 147 psykologtjänster fördelade på:<br />
Sahlgrenska Universitetssjukhuset 58<br />
Kungälvs Sjukhus 13 (13,5)<br />
NU-sjukvården 35<br />
Skaraborgs Sjukhus 18<br />
Södra Älvsborgs Sjukhus 23<br />
Samtliga 147<br />
Det betyder att det finns skillnader i psykologtäthet<br />
inom olika geografiska delar av länet när det gäller den<br />
barn- och ungdomspsykiatriska verksamheter (bilaga2).<br />
Skaraborg har en låg tillgång till psykolog utifrån<br />
befolkningsunderlaget medan NU-sjukvården har en<br />
hög tillgång relativt sett (att jämföras med små resurser i<br />
området i övrigt)<br />
Psykologens uppgifter<br />
Bredden och djupet i verksamheten innebär att psykologens<br />
arbete kan ha olika fokus och inriktning beroende<br />
på var i verksamheten han/hon verkar. Basen i barn-<br />
och ungdomspsykiatrin är öppenvårdsmottagningar dit<br />
patienter söker på eget initiativ.<br />
Dessutom finns akutenheter och ibland specialmottagningar<br />
som till exempel för anorexi/bulimi, enhet för<br />
tvång, ångest och bipolär sjukdom, familjeavdelning,<br />
korttids behandlingsavdelning. Det finns också enstaka<br />
verksamheter som bedrivs i samverkan, terapiskolor<br />
där kommunen är huvudman men där psykologer från<br />
BUP arbetar.<br />
Psykologen arbetar vanligen inom ramen för ett<br />
barnpsykiatriskt team bestående av olika yrkesgrupper.<br />
Det barn- och ungdomspsykiatriska arbetet innebär att<br />
man arbetar aktivt för god samverkan med skola, socialtjänst,<br />
barnmedicin och vuxenpsykiatrin.<br />
Psykologen gör akuta och planerade bedömningar vid<br />
patientbesök. Genom att psykologyrket är förenat med<br />
en av Socialstyrelsen utfärdad legitimation har psykologen<br />
ett särskilt ansvar för diagnos och behandling.<br />
I behandlingsteamet tar man beslut om fortsatta insatser.
Psykologen har kunskap om metoder för utredning<br />
bland annat via olika psykologiska testmetoder. Valet<br />
av utredningsmetod görs utifrån frågeställning och<br />
problembild. Vid psykologbedömning av barn och<br />
ungdomar måste man alltid ta hänsyn till den sociala<br />
situationen, hur samspelet mellan barn och föräldrar<br />
ser ut och hur barnet påverkas av situationen i förskola/<br />
skola. Patientens kognitiva och emotionella styrkor och<br />
svårigheter beskrivs och ligger till grund för diagnos, behandling<br />
samt vidare insatser i hemmet och eller skolan.<br />
Psykologisk behandling är en väsentlig del av psykologens<br />
arbete. Barn och ungdomspsykiatrin är en<br />
av de få verksamheter som kan erbjuda specialiserad<br />
psykoterapeutisk behandling. Denna sker individuellt,<br />
i familjekonstellation, eller – i ökande grad – i grupp.<br />
Val avseende form, metod och innehåll i en behandling<br />
grundas på den barnpsykiatriska bedömningen där<br />
psykologbedömning utgör en viktig del.<br />
Samverkan med andra sjukvårdsenheter, socialtjänst<br />
och skola, utgör ett viktigt inslag i det barnpsykiatriska<br />
arbetet, då patientens och familjens problematik<br />
ofta är mångfasetterad och kräver insatser inom flera<br />
områden. En allt viktigare uppgift för psykologerna<br />
inom barnpsykiatrin är därför såväl direkt samarbete i<br />
enskilda patientärenden, som indirekt samverkan i form<br />
av konsultation och handledning.<br />
Övergripande uppgifter<br />
Utvecklingen inom det barn- och ungdomspsykiatriska<br />
fältet kräver att kunskaperna uppdateras kontinuerligt.<br />
Det handlar om att bevaka, utveckla och introducera<br />
nya arbetsmetoder och bedömningsinstrument. <strong>Psykologer</strong><br />
deltar aktivt och bidrar med nödvändig psykologisk<br />
kunskap i detta arbete.<br />
<strong>Psykologer</strong> deltar ofta i forsknings- och utvecklingsarbete<br />
och i olika forskningsprojekt. Flera psykologer<br />
inom verksamheten innehar ledande befattningar.<br />
Enheterna har någon form av kvalitetssäkringsmetod<br />
som innebär uppföljning och utvärdering av verksamhetens<br />
arbetsmetoder. Det är en självklarhet att psykologer<br />
är engagerade i detta arbete. <strong>Psykologer</strong> är också efterfrågade<br />
som handledare för andra yrkesgrupper såväl<br />
internt som externt.<br />
37<br />
Utmaningar och möjligheter<br />
Forskning inom området öppnar nya möjligheter att<br />
förstå och behandla psykiska problem hos barn och<br />
unga och att få evidens beträffande behandlingsmetoder.<br />
Ett spännande forskningsområde som kommer att<br />
få stor betydelse är den ökade kunskapen om hjärnans<br />
funktion och utveckling beroende på den anknytning<br />
som kommer till stånd mellan barn och föräldrar. En<br />
angeläget kunskapsområde är även hur psykiska trauman<br />
och långvarig stress kan inverka negativt på hjärnans<br />
utveckling och för det växande barnets förmåga<br />
att bland annat kunna lära sig reglera sina känslor.<br />
Barnneuropsykiatriska enheten (BNK)<br />
Inom Drottning Silvias Barn- och Ungdomssjukhus,<br />
Sahlgrenska Universitetssjukhuset finns BNK som<br />
arbetar särskilt med barn- och ungdomar med neuropsykiatriska<br />
symtom och som är en regionövergripande<br />
specialistinstans.<br />
Uppdrag för BNK<br />
Enheten utför specialiserad utredning, diagnostik och<br />
behandlings/habiliteringsplanering samt i begränsad<br />
omfattning behandlingsinsatser för barn och ungdomar<br />
med neuropsykiatriska problematik och funktionsnedsättningar.<br />
Man informerar anhöriga, arbetar med<br />
föreläsningar, kurser och konsultationer och sprider<br />
kunskap om den här typen av svårigheter till andra<br />
vårdgivare, till skolor, socialtjänst med flera. Man<br />
bedriver också forsknings- och utvecklingsarbete och<br />
har som särskild uppgift att utveckla vården för dessa<br />
grupper inom <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong>.<br />
Psykologens uppgifter<br />
Inom BNK arbetar nio psykologer (6,5 tjänster) och<br />
flera av dem är också engagerade i olika forsknings- och<br />
utvecklingsprojekt.<br />
<strong>Psykologer</strong>na ansvarar för den neuropsykologiska<br />
utredningen, för samspelsobservationer och diagnostisk<br />
intervju i den omfattande utredningskedja som görs<br />
och psykologen tar del i diagnosticeringen. Psykologen
Barn och ungdomar med kroppsliga<br />
sjukdomar och skador<br />
överför och förklarar utredningens resultat till barn<br />
och föräldrar och nätverk och rekommenderar insatser<br />
utifrån utredningens resultat. I viss utsträckning bedrivs<br />
också behandling med kognitiv beteendeterapi.<br />
Utmaningar och möjligheter<br />
Det pågår en intensiv utveckling av både neuropsykologiska<br />
utredningsmetoder och kognitiva behandlingsmetoder<br />
och det är angeläget att följa, införa och<br />
fortlöpande kvalitetssäkra dessa metoder i den kliniska<br />
verksamheten.<br />
Barn och ungdomar med kroppsliga sjukdomar<br />
och skador inom Drottning Silvias Barn- och<br />
Ungdomssjukhus (DSBUS), Sahlgrenska<br />
Universitetssjukhuset<br />
Psykologmottagningen<br />
Mottagningens uppdrag<br />
Inom psykologenheten arbetar fem psykologer (4,75<br />
psykologtjänster). De är organiserade under verksamhetsområdet<br />
kardiologi och är en resurs för sluten- och<br />
öppenvård inom barnsjukhuset. Verksamheten bedrivs<br />
inom de flesta av barnsjukhusets verksamhetsområden<br />
såsom barnmedicin, kardiologi, onkologi, kirurgi, neonatalvård,<br />
neurologi och intensivvård.<br />
Många uppdrag inleds med remisser från olika<br />
vårdenheter eller att familjer på eget initiativ tar kontakt<br />
med psykologmottagningen. Utrymme finns även för<br />
skyndsam kontakt med akutpatienter på vårdavdelningar<br />
och mottagningar.<br />
Psykologens uppgifter<br />
Ett barn eller en ungdom med sjukdom innebär extra<br />
påfrestning för hela familjen. Familjer kommer i kontakt<br />
med psykologerna av olika anledningar. Det kan<br />
handla om akuta skeden, vid olycksfall eller när barnet<br />
efter utredning har fått en sjukdom som kräver fortsatt<br />
behandling.<br />
Akuta kontakter kan innebära intensiv kontakt under<br />
en kort tid, medan det vid kroniska sjukdomar är möjligt<br />
att ha en kontinuerlig kontakt efter behov. En stor<br />
del av arbetet är med familjer vars barn har en kronisk<br />
38<br />
sjukdom. <strong>Psykologer</strong>na står för en psykologisk kompetens<br />
inom den medicinska vården, som bedrivs tvärprofessionellt.<br />
Psykologiskt och socialt omhändertagande<br />
av familjerna sker tillsammans med barnsjukhusets<br />
kuratorsenhet.<br />
Förutom att psykologerna samarbetar med vårdpersonal<br />
bedrivs även samarbete med dietister, sjukgymnaster<br />
och arbetsterapeuter. Samverkan över yrkesgränserna är<br />
nödvändigt och psykologen tillägnar sig den kunskap<br />
som behövs för att förstå sjukdomens förlopp, prognos,<br />
krav på behandling och vilka begränsningar i barnets eller<br />
ungdomens livsföring sjukdomen ger. För patienten<br />
innebär det att man i behandlingen har en helhetssyn<br />
där patientens/familjens hela situation får utrymme.<br />
Patientarbete<br />
På barnsjukhuset finns en mängd olika medicinska verksamheter.<br />
Behovet av psykologinsatser påverkas av hur<br />
sjukdom yttrar sig. Psykologens insats beskrivs så långt<br />
möjligt i utarbetade vårdprogram. Psykoterapeutiska<br />
metoder väljs utifrån frågeställning och den psykologiska<br />
bedömningen/kartläggningen.<br />
Psykologens arbete med patienter består bland annat<br />
av kartläggning/klinisk intervju, psykologiska bedömningar<br />
och psykologutredningar. Det behandlande arbetet<br />
består av olika psykoterapeutiska metoder utifrån<br />
frågeställning:<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
krissamtal, akuta och uppföljande samtal<br />
psykoedukativa samtal, rådgivande samtal, föräldraträning<br />
familjesamtal<br />
individuella samtal med barn/ungdom/förälder<br />
återkommande uppföljningar som rutiner i ett<br />
medicinskt vårdprogram<br />
motiverande samtal i förhållande till behandlingsföljsamhet.<br />
Det preventiva arbetet sker genom barn- och ungdomsgrupper<br />
och föräldragrupper.
Övergripande arbete<br />
<strong>Psykologer</strong>na ger konsultation, rådgivning eller personalhandledning<br />
till vårdpersonal i olika frågeställningar.<br />
<strong>Psykologer</strong> ger även undervisning och deltar i av<br />
patientutbildningar inom de olika medicinska verksamhetsområdena.<br />
I arbetsuppgifterna ingår forskning,<br />
kvalitetssäkring och metodutveckling.<br />
En väsentlig del i psykologens egen vidareutbildning<br />
är möjligheten att delta i forskningsprojekt samt att ha<br />
utbyte med andra psykologer på nationell och internationell<br />
nivå. I vissa patientärenden krävs samverkan med<br />
annan myndighet som socialtjänst och skola.<br />
Barnneurologen<br />
Verksamhetens uppdrag<br />
Neurologmottagningens målsättning är att verka för<br />
bästa möjliga livskvalitet för barn och unga med neurologiska<br />
(och psykiatriska) funktionshinder. Uppgiften är<br />
att utreda och behandla barn med neurologiska svårigheter<br />
genom insatser i samverkan och delaktighet med<br />
barn och föräldrar (samt övriga aktuella enheter vid och<br />
utom sjukhuset). Forskning, utveckling och utbildning<br />
ingår i mottagningens verksamhet.<br />
Psykologens uppgifter<br />
Inom neurologmottagningen finns två psykologtjänster.<br />
I neuropsykologens uppgifter ingår neuropsykologiskt<br />
utredningsarbete, konsultation, forsknings- och<br />
utvecklingsarbete, utbildningsuppdrag samt att tillföra<br />
verksamheten psykologisk kunskap och kompetens.<br />
Neuropsykologerna vid mottagningen ska tillgodose<br />
hela barnsjukhusets behov av kvalificerade neuropsykologiska<br />
utredningar, de flesta inom neurologmottagningen.<br />
Utredningen är ett komplement till de<br />
neurologiska, neurofysiologiska och neuroradiologiska<br />
utredningarna och sker i samarbete med övriga utredande<br />
och behandlande yrkesgrupper som är aktuella<br />
(läkare, logopeder, sjukgymnaster, kuratorer med flera).<br />
Neuropsykologiska metoder används för att beskriva<br />
förhållandet mellan hjärna och beteende i dess vidaste<br />
bemärkelse och man försöker genom den neuropsykolo-<br />
39<br />
giska kunskapen överbrygga gapet mellan neurologiska<br />
och psykologiska begrepp och fenomen.<br />
Utredningen kan påvisa vilka och i vilken grad<br />
kognitiva och mentala funktioner är drabbade samt<br />
beskriva konsekvenserna av strukturella skador och<br />
störda hjärnfunktioner. I vissa kliniska sammanhang<br />
är målsättningen att lokalisera funktionsstörningar till<br />
bestämda hjärnstrukturer.<br />
Den kunskap utredningen ger är till stor nytta för<br />
planering av fortsatta stödinsatser, i kontakten med föräldrar,<br />
förskola/skola och inte minst som en uppföljning<br />
av den medicinska behandlingen.<br />
Inom ramen för den neuropsykologiska utredningen<br />
ingår många olika kontakter med personer i barnets<br />
närmiljö. Överföring av utredningsresultat kan ske<br />
genom konferenser på mottagningen, på skolan eller via<br />
telefonkontakt. Överföring och rekommendationer görs<br />
till habiliteringsteam eller andra instanser där fortsatt<br />
uppföljning sker.<br />
Psykologen konsulteras då neuropsykologiska frågeställningar<br />
finns runt enskilda barn och samarbetar med<br />
andra enheter inom sjukhuset som exempelvis medicin-,<br />
onkolog-, neonatal och hjärtenheten och utom sjukhuset.<br />
Man ingår i specialistteam som är uppbyggda kring<br />
olika diagnosgrupper, till exempel epilepsikirurgiteam,<br />
epilepsi team och metabolteam. Man deltar i uppbyggandet<br />
av vårdprogram för olika diagnosgrupper. Inom<br />
ramen för uppdraget ligger också forsknings- och<br />
utvecklingsarbete. <strong>Psykologer</strong>na har forskningsuppdrag<br />
och deltar i forskningsprojekt på nationell och på lokal<br />
nivå.<br />
Regionhabiliteringen<br />
Regionhabiliteringens uppdrag<br />
Regionhabiliteringen är ett regionalt specialiserat<br />
komplement till barn – och ungdomshabiliteringarna i<br />
<strong>Västra</strong> Götalandregionen och Halland.<br />
Insatserna riktar sig till barn och ungdomar (0-18 år)<br />
med svåra neurologiska funktionsnedsättningar samt till<br />
deras familjer och andra personer i närmiljön.<br />
Arbetet består av grundliga och koncentrerade<br />
utrednings – och behandlingsinsatser under 2-6 veckor
eroende på intagningsindikation och problemställning.<br />
Remiss utfärdas av barnets behandlande läkare.<br />
Ett tvärprofessionellt kompetensteam arbetar under<br />
intagningsperioden med barnets specifika frågeställningar.<br />
Målsättningen är att barnet ska kunna fungera<br />
optimalt utifrån sina förutsättningar. Teamet kartlägger,<br />
beskriver och förklarar barnets resurser och svårigheter.<br />
Utifrån denna kunskap ges rekommendationer på förhållningssätt<br />
och lämpliga anpassningar i vardagsmiljön.<br />
Antal psykologer<br />
Fyra psykologer arbetar på två enheter, Habiliteringsenheten<br />
för barn och ungdomar med medfödda hjärnskador<br />
samt på Rehabiliteringsenheten för barn och<br />
ungdomar i skolåldern med förvärvade hjärnskador.<br />
Uppgifter<br />
<strong>Psykologer</strong>na ansvarar för de neuropsykologiska utredningarna<br />
samt föräldrasamtal under intagningsperioden<br />
tillsammans med kurator. Vid behov sker samtal med<br />
barnet eller tonåringen. På Rehabiliteringsenheten ansvarar<br />
psykologerna också för planering och utförande<br />
av kognitiv rehabilitering.<br />
<strong>Psykologer</strong>na är med och utvecklar teamarbetet i de<br />
olika team som finns inom verksamheten samt fungerar<br />
som teamsamordnare vid vissa intagningsindikationer.<br />
Handledning och verksamhetsutveckling ingår i arbetsuppgifterna.<br />
Barn- och ungdomsmedicinska kliniker<br />
på övriga sjukhus<br />
Barnmedicinska kliniker har som målgrupp barn och<br />
ungdomar inom pediatriken, i åldrarna 0-18 år. Arbetet<br />
inkluderar även barnets familj då barns och ungdomars<br />
hälsa i stort även påverkas av den närmiljö barnet växer<br />
och utvecklas i.<br />
40<br />
Psykologtjänster<br />
Inom barnmedicinska kliniker finns sex psykologtjänster<br />
varav på:<br />
Södra Älvsborgs Sjukhus (SÄS) 2<br />
NU-sjukvården 1<br />
Skaraborgs Sjukhus 3<br />
Psykologens uppgifter<br />
Uppdraget för psykologen inom barn- och ungdomssjukvården<br />
består i att beskriva, tydliggöra och påvisa<br />
psykologiska faktorers inverkan på barnets utveckling<br />
och hälsa samt ansvara för den psykologiska kompetensen<br />
i det barnmedicinska behandlingsarbetet.<br />
Psykologens arbete innefattar patientarbete, konsultationer,<br />
handledning och utbildning till personal inom<br />
verksamheten. De metoder som psykologen använder<br />
är framför allt psykoterapeutiska tekniker av skilda slag,<br />
stödjande insatser, krisinterventioner och psykoedukation.<br />
Patientarbetet innefattar även utredning och<br />
diagnosticering.<br />
Arbetet inom barn- och ungdomsmedicin sker till<br />
stor del genom teamarbete som innefattar psykologiska,<br />
medicinska och sociala kompetenser. Teamarbete är<br />
mycket viktigt och efterfrågat inom barnsjukvården<br />
och behovet av att få till kompletta team kring många<br />
diagnosgrupper är mycket stort.<br />
Fallbeskrivning<br />
Alva 8 år, har precis kommit in till sjukhuset eftersom<br />
föräldrarna märkt att hon blivit väldigt törstig och trött<br />
den senaste tiden. Hon får träffa en läkare som berättar att<br />
hon har diabetes. Alva och hennes familj får nu träffa alla<br />
medlemmar i diabetesteamet.<br />
När psykologen första gången träffar Alva är det för<br />
att informera om vad en psykolog kan hjälpa till med i<br />
den situation familjen befinner sig. En beskrivning ges till<br />
Alva och hennes föräldrar om hur det kan kännas att få<br />
ett sjukdomsbesked. Efter ett par dagar ber mamma och<br />
pappa att få träffa psykologen igen. De är väldigt ledsna<br />
över att deras dotter har fått en kronisk sjukdom. De oroar<br />
sig mycket över hur det skall bli. Allting känns som att det<br />
ställs på ända i familjen. Ingenting är som vanligt längre.<br />
Psykologen hjälper dem med deras krisbearbetning.
Efter några veckor kommer föräldrarna tillbaka eftersom<br />
Alva inte tar sin medicin. Föräldrarna är både oroliga och<br />
ledsna över detta. Hon får då tillsammans med sina föräldrar<br />
träffa psykologen igen. Man samtalar nu kring vad det<br />
är som gör att Alva inte tar sin medicin.<br />
Hon tycker det är jobbigt att ta medicinen i skolan när<br />
alla ser. Psykologen pratar med Alva om att det kan vara<br />
jobbigt att ha något som gör en annorlunda och pratar<br />
med föräldrarna hur de kan hjälpa Alva att acceptera sin<br />
sjukdom. Det har också framkommit att familjen inte<br />
har regelbundna mattider då föräldrarna jobbar skift.<br />
Nu måste de lägga om sin vardag för att Alvas blodsocker<br />
skall hållas på en bra nivå. Känslor och tankar inför detta<br />
diskuterar de med psykologen – vilket hjälper dem att hitta<br />
en lösning som fungerar för hela familjen.<br />
Fallbeskrivning<br />
Isak 10 år, har sedan en tid tillbaka haft ont i magen.<br />
Han har träffat en läkare och man har gjort undersökningar<br />
men inte hittat något som är fel i hans mage. Läkaren<br />
föreslår då för Isak och hans familj att de skulle kunna<br />
träffa psykologen för att se om det kanske är något annat<br />
än det rent kroppsliga som gör att Isak har ont. Föräldrarna<br />
tycker att det kan vara värt ett försök även om pappa<br />
är litet skeptisk.<br />
Första gången de träffar psykologen berättar hon vad<br />
hon vet om Isak och hör sig för litet med föräldrarna om<br />
hur det varit tidigare för Isak. De berättar att han alltid<br />
varit litet ängslig vid terminens början men det har brukat<br />
gå över ganska fort. Föräldrarna berättar också att Isak den<br />
41<br />
sista tiden har fått svårare att sova. De kommer på att det<br />
nog varit så ungefär lika länge som han haft ont i magen.<br />
De är frustrerade eftersom de inte vet riktigt vad de skall<br />
göra för att hjälpa honom.<br />
Mamma är orolig för att det kanske trots allt är något<br />
allvarligt fel på Isaks mage, och uttrycker en stor frustration<br />
över att läkarna inte hittat något fel. Psykologen berättar<br />
nu för föräldrarna och Isak att många 9-10 åringar kan<br />
känna precis som Isak gör. Att man kan bli mer orolig i<br />
den åldern och att oron kan sätta sig i magen. Hon talar<br />
om för Isak att det då är bra att prata med mamma eller<br />
pappa om vad det är man tänker på och vad det är som<br />
oroar en, för då flyttar man oron från magen till orden som<br />
kommer ut.<br />
Föräldrarna får också hjälp att tillsammans med<br />
psykologen komma fram till ett sätt som fungerar för dem<br />
att hjälpa Isak på. Efter att de träffat psykologen några<br />
gånger har Isaks mage blivit mycket bättre och han sover<br />
nu bättre på nätterna. Föräldrarna är glada för hans skull<br />
och väldigt nöjda med att de kunnat hjälpa honom till ett<br />
större lugn.<br />
Utmaningar och möjligheter<br />
Utvecklingen går mot ett utökat teamarbete och efterfrågas<br />
av både personal inom sjukvården och patienten<br />
och dess familj. Dock är det i nuläget omöjligt för psykologerna<br />
att täcka de behov som finns av deltagande i<br />
teamarbete då psykologresurserna är otillräckliga.
Specialistvård -<br />
Läns- och regionsjukvård för unga vuxna,<br />
vuxna med psykiska besvär och störningar och<br />
för äldre vuxna<br />
Unga vuxna med psykiska besvär och störningar<br />
•<br />
•<br />
Behandlingshem<br />
Ungdomsteamen inom beroendevården<br />
Vuxna med psykiska besvär, störningar och funktionsnedsättningar<br />
•<br />
Vuxenpsykiatrisk verksamhet<br />
Äldre vuxna och personer med minnesrelaterade störningar,<br />
Sahlgrenska Universitetssjukhuset<br />
•<br />
•<br />
•<br />
Äldrepsykiatri<br />
Minnesmottagningen<br />
Geriatrisk klinik<br />
43
Unga vuxna med psykiska besvär<br />
och störningar<br />
Personer mellan 18-25 år har kommit att benämnas<br />
unga vuxna inom vården. Vid psykisk ohälsa är det<br />
personer som ofta behöver insatser som är gränsöverskridande<br />
vad det gäller sjukvårdens organisatoriska<br />
gränser och arbetssätt. Vården behöver läggas upp<br />
särskilt mycket utifrån de ungas egna villkor och kunna<br />
fungera med stor flexibilitet vad gäller arbetsformer,<br />
tidsperspektiv och lokaler. Förutom nedanstående finns<br />
även ett par behandlingshem ytterligare och enstaka<br />
mottagningar inom vuxenpsykiatrin med inriktning<br />
mot målgruppen.<br />
Behandlingshem<br />
Uppdrag och målgrupp<br />
Inom Skaraborgs Sjukhus finns två utrednings- och<br />
behandlingsverksamheter innefattande behandlingshem<br />
för unga personer med allvarlig och djupgående<br />
psykiatrisk problematik. Behandlingshemmen heter<br />
Snäckan och Pejas Hus och är belägna i villafastigheter i<br />
Falköping.<br />
Många patienter har ätstörningsproblematik och<br />
eller personlighetsstörningar med eller utan självskadebeteende<br />
och det handlar om unga människor mellan<br />
16 och 25 år. Varje behandlingshem har platser för både<br />
slutenvård (boende) och öppenvård. Det är vanligt att<br />
behandlingen påbörjas inkluderande heldygnsvård och<br />
sedan fasas ut via öppenvårdsbehandling.<br />
I en miljöterapeutisk omgivning tillhandahålles stabila<br />
relationer, daglig färdighetsträning samt fortlöpande<br />
psykoterapi. Även medicinering behövs oftast. Stor vikt<br />
läggs på kontaktsmannaskapets relationella aspekter.<br />
Huvudmålsättningen är att med miljöterapeutisk<br />
struktur och moderna behandlingsmetoder höja patientens<br />
livskompetens. Detta innebär att såväl psykodynamiska<br />
som kognitiva eller beteendeinriktade metoder<br />
tillämpas.<br />
Verksamheten präglas av ett helhetstänkande kring<br />
patienten, vilket kräver, i dess olika delar, ett tätt personalsamarbete.<br />
Exempel på problem hos många unga patienter<br />
Många har en bristfällig förmåga att etablera och<br />
behålla ömsesidiga relationer och har negativa förvänt-<br />
44<br />
ningar på andra människor. De har svårt att bygga upp<br />
och behålla stabila sociala och praktiska funktioner.<br />
Ofta har man ett dåligt samband mellan känsla, tanke<br />
och handling.<br />
Självbilden är otydlig eller förvirrad och det finns<br />
många gånger en avsaknad av ord för upplevelser och<br />
eller svårigheter att tolerera och stå ut med känslor och<br />
erfarenheter. Man kan ha svårt att skilja på fantasi och<br />
verklighet. Stark ångestproblematik förekommer och<br />
utifrån patienternas bristande psykologiska resurser<br />
resulterar det i allvarliga psykiatriska symptom.<br />
Psykologens uppgifter<br />
Tre psykologtjänster finns knutna till de två behandlingshemmen.<br />
Utifrån frågeställning och remiss görs en grundlig<br />
utredning av patienten med hjälp av intervjuer, psykologisk<br />
testning och andra uppgifter. Detta görs för att<br />
kartlägga motivation, hjälpbehov, personlighet, resurser<br />
och begränsningar. <strong>Psykologer</strong>na träffar också de sökandes<br />
anhöriga; oftast rör det sig om föräldrarna.<br />
Psykologisk behandling, främst individuell psykoterapi<br />
är en central del i behandlingsprogrammet.<br />
<strong>Psykologer</strong>na initierar och ansvarar även för olika gruppverksamheter<br />
till exempel samtalsgrupper. Familjestöd<br />
och familjeterapi är viktiga delar i behandlingen.<br />
Handledning och utbildning, både inom och utom den<br />
egna verksamheten sker. Utvärdering och metodutveckling<br />
som innebär kunskapsfördjupning inom området<br />
mänskligt beteende och diagnostik utövas fortlöpande.<br />
Resultatuppföljning och kvalitetssäkringsarbete ingår<br />
också.<br />
Utmaningar och möjligheter<br />
Ökade öppenvårdsinsatser behövs samt dagbehandlingsverksamhet<br />
som anpassas till gruppen unga vuxna. Det<br />
är mycket angeläget att satsa på unga människor när<br />
det gäller att få tillgång till en kvalificerad behandling.<br />
Det behövs kontinuitet över tid och några få behandlare<br />
som utgör en resurs för patienterna och deras anhöriga<br />
under längre tid och där behandlings- och stödinsatser<br />
kan fasas ut i den takt som patienternas utveckling<br />
medger.<br />
Det gör stor skillnad, ibland livsavgörande, för unga<br />
människor med svår problematik i en ömtålig och
utsatt livsfas att få hjälp att bygga sin psykologiska inre<br />
struktur liksom sociala- och praktiska färdigheter som<br />
fungerar och håller på sikt.<br />
Ungdomsteamen inom beroendevården<br />
Ungdomsvårdskedjans uppdrag och förutsättningar<br />
Inom Ungdomsvårdskedjan finns idag en avgiftningsenhet<br />
vid Östra Sjukhuset, Sahlgrenska Universitetssjukhuset<br />
och fyra lokala öppenvårdsmottagningar,<br />
Ungdomsteamen Mini Maria. Dessa är till för unga<br />
människor i riskzonen för missbruk, eller med missbruk<br />
av alkohol och/eller narkotika och för deras anhöriga.<br />
Verksamheten bedrivs i samverkan med kommunen.<br />
Det finns psykologer knutna till samtliga enheter.<br />
Ungdomsteamen Mini Marias uppdrag är att:<br />
• Erbjuda rådgivning och behandling i öppna former,<br />
utifrån den unges behov<br />
• Utveckla arbetsformer för tidiga insatser<br />
• Utveckla arbetsformer för att möta ungdomarnas<br />
familjer och sociala nätverk<br />
• Komplettera befintliga resurser hos huvudmännen<br />
och arbeta i nära samverkan med dessa<br />
• Förmedla samlad kunskap (till ungdomar, föräldrar<br />
och professionella), om bland annat droger, trender<br />
i missbruksmönster och erfarenheter av rådgivnings-<br />
och behandlingsinsatser<br />
En viktig utgångspunkt är att nå unga människor i ett<br />
tidigt skede av missbruket för att förhindra att detta utvecklas<br />
till ett beroende samt att arbeta hälsofrämjande.<br />
Missbrukskompetens och ett beroende/-psykiatriperspektiv<br />
är nödvändigt för att förstå den grundläggande<br />
problematiken. Medicinska, psykologiska och<br />
sociala aspekter på tonårsutveckling och interaktionen<br />
mellan individ, familj och samhälle är viktiga för att<br />
förstå den unga människans situation och förutsättning<br />
för utveckling och hälsa. Dessutom finns kunskap om<br />
preventionsarbete i varje team.<br />
Psykologens uppgifter<br />
Psykologiska behandlingsinsatser på Ungdomsteamen<br />
kan göras i form av kortare eller längre samtalskontakter<br />
45<br />
av kris, stöd- och/eller insiktsbetonad karaktär. Samtalskontakterna<br />
syftar till att bryta destruktiva livsmönster<br />
för den unge samt att stödja ungdomen i att se sina<br />
möjligheter, använda sina resurser, utveckla självtillit<br />
och att vända hopplöshet till hoppfullhet.<br />
Utgångspunkten för arbetet är det gemensamma teamet.<br />
Förståelsen av en individs problematik går oftast ej<br />
att söka i någon enskild faktor. Psykologen bidrar med<br />
sin kunskap om utveckling, psykologiska funktioner<br />
med mera. En viktig uppgift för psykologen är att stödja<br />
arbetet kring och utvecklingen av utredningsmetoder<br />
och bedömning av den enskilde unga individen. Detta<br />
kan gälla exempelvis förståelsen av medfödda funktionsnedsättningar<br />
eller differentialdiagnostik inför planering<br />
av insats. Utredningar kan utföras som en del av en<br />
grundläggande kartläggning av patientens funktionsnivå<br />
och funktionsprofil.<br />
Att ta fasta på den utvecklingspsykologiska kunskapen<br />
vid arbete med yngre personer är centralt för psykologen<br />
i teamarbetet. Psykologen lyssnar speciellt efter<br />
hur den unges inre värld gestaltas i verkligheten, vilka<br />
uttryck tar den unges inre svårigheter (kognitiva och<br />
emotionella) sig i samspelet med omvärlden.<br />
Finns det exempelvis några tecken som tyder på svårigheter<br />
hos den unge att kunna se hur olika händelser<br />
hänger ihop, på ett sätt som ej motiveras av utvecklingsnivå<br />
eller aktuellt missbruk.<br />
Det kan behövas en inledande period, i kontakten<br />
med den unge, för att stödja utvecklingen att klara av<br />
att se sig i ett sammanhang där man har eget ansvar.<br />
Det psykoterapeutiska samtalet används för att stödja<br />
eller möjliggöra förutsättningar att själv klara av att hantera<br />
sin vardag och den sociala samvaron. Den energi<br />
som krävs till detta är ibland instängd och går åt till att<br />
på olika sätt hantera psykisk smärta. Ungdomar som<br />
möter en vuxens fulla uppmärksamhet i samtal, i lugn<br />
och ro, får möjlighet att möta och förstå sig själv.<br />
Aktuella konflikter och svårigheter kan bearbetas<br />
samt tidigare traumatiska händelser. Förutsättningar<br />
skapas för att förstå eget destruktivt beteende och eller<br />
en psykiskt ohanterlig situation och att kunna förändra<br />
sina handlingsmönster, och därmed må och fungera<br />
bättre.
Vuxna med psykiska besvär, störningar<br />
och funktionsnedsättningar<br />
Vuxenpsykiatrisk verksamhet<br />
Den vuxenpsykiatriska verksamheten är omfattande och<br />
komplex och där finns också det största antalet psykologer.<br />
Beskrivningen har gjorts översiktlig och med fokus<br />
på gemensamma drag i hur arbetet sker.<br />
Verksamhetens uppdrag<br />
Den vuxenpsykiatriska verksamheten har som uppdrag<br />
att erbjuda invånarna i <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> en<br />
specialiserad psykiatrisk vård. Detta innebär att utifrån<br />
ett tvärvetenskapligt perspektiv utreda, diagnostisera,<br />
behandla och vårda patienter med psykiska störningar<br />
inom ramen för en patientsäker vård präglad av kontinuitet<br />
och tillgänglighet.<br />
I specialistpsykiatrins uppdrag ingår att vara konsult<br />
till vårdgrannar, kommun och andra myndigheter med<br />
ansvar att bedriva psykiatrisk verksamhet. Det är komplexiteten<br />
i problematiken och patientens funktionsnivå<br />
som avgör om patienten får kontakt med kommunpsykiatrin,<br />
primärvården eller specialistpsykiatrin. Många<br />
patienter har samtidig kontakt med fler än en instans.<br />
I uppdraget ingår även att ha kunskapsansvar för<br />
området psykiska störningar/psykisk ohälsa.<br />
Målgruppen<br />
De invånare som kommer i kontakt med specialistpsykiatrin<br />
har en psykiatrisk problematik som är betydande<br />
och djupgående. Det kan röra sig om personer med:<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
Ångest – tvångstillstånd<br />
Affektiva tillstånd (depressioner och manier)<br />
Psykossjukdomar<br />
Personlighetsstörningar<br />
Ätstörningsproblematik<br />
Neuropsykiatriska tillstånd<br />
Post Traumatiskt Stress Syndrom (PTSD)<br />
Beroendeproblematik, så kallade dubbeldiagnoser,<br />
det vill säga psykiatrisk diagnos + missbruk.<br />
I många fall ses också personer med blandad problematik.<br />
Den vuxenpsykiatriska verksamheten är<br />
organiserad på olika sätt<br />
Oavsett organisation är det den psykiatriska öppenvården<br />
som är basen i det fortlöpande arbetet. I vissa<br />
46<br />
skeden kan akutvård/slutenvård behövas, frivilligt eller<br />
under tvång; tvångsvård enligt Lagen om psykiatrisk<br />
tvångsvård (LPT) eller Lagen om rättspsykiatrisk vård<br />
(LRV). Vid behov av intensiv och långvarig behandling<br />
kan vården ske inom behandlingshem. Inom vissa kliniker<br />
finns möjlighet till en vårdform som är en integrering<br />
av sluten och öppen vård, så kallad SLÖP.<br />
Ofta har man organiserat sin verksamhet så att behandling<br />
av specifika diagnosgrupper sker på specialistmottagningar<br />
eller kliniker;<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
Allmänpsykiatri<br />
Psykosvård<br />
Beroendevården för personer med olika former av<br />
missbruk och samtidig psykisk störning.<br />
Rättspsykiatrisk verksamhet<br />
Omsorgspsykiatri<br />
Äldrepsykiatri<br />
Minnesmottagning<br />
Psykiatrisk mottagning för personer med hörselhandikapp<br />
Verksamhet för personlighetsstörningsproblematik<br />
Anorexiverksamhet<br />
Mottagning för könsidentitetsutredningar med flera.<br />
Antalet psykologer<br />
<strong>Psykologer</strong> återfinns inom de flesta verksamheter inom<br />
specialistpsykiatrin. Det stora flertalet har dock sin<br />
arbetsplats förlagd till den psykiatriska öppenvården.<br />
Inom vuxenpsykiatrin finns omkring 227 psykologtjänster<br />
i nuläget.<br />
Sahlgrenska Universitetssjukhuset 103<br />
Kungälvs Sjukhus 15<br />
NU-sjukvården 30<br />
Skaraborgs Sjukhus 38<br />
Södra Älvsborgs Sjukhus 41<br />
Samtliga 227<br />
Inom Sahlgrenska Universitetsjukhuset finns cirka 18<br />
av tjänsterna inom Beroendekliniken. Inom Södra<br />
Älvsborgs Sjukhus finns tre psykologtjänster inom beroendevården,<br />
inom Skaraborgs Sjukhus och Kungälvs
Sjukhus finns vardera en tjänst inom beroendevården.<br />
NU-sjukvården saknar särskild enhet för beroende.<br />
Totalt finns sju psykologtjänster inom den rättspsykiatriska<br />
vården (Göteborg, Vänersborg och Falköping). Av<br />
tabellen bilaga 2 kan man utläsa att det finns skillnader<br />
i psykologtäthet inom länet när det gäller vuxenpsykiatrin.<br />
NU-sjukvården har exempelvis en lägre tillgång<br />
till psykolog utifrån befolkningsunderlaget än övriga<br />
områden.<br />
B E D Ö M N IN G<br />
S a m verkan<br />
R e m iss t ill a n n a n v å rd g ivare<br />
B e h a n d lin g h o s a n n a n<br />
yrkeskate g o ri i t e a m e t<br />
A vslu t<br />
U T R E D N IN G<br />
B E H A N D LIN G<br />
<strong>Psykologer</strong>nas uppdrag och arbetssätt inom<br />
vuxenpsykiatrisk verksamhet<br />
Man kan i stort dela in psykologens arbetsuppgifter i<br />
direkt och indirekt patientarbete. I det direkta patientarbetet<br />
gör psykologen en bedömning av patientens<br />
symtom och dess orsaker samt av kognitiva och personlighetsmässiga<br />
resurser. Denna bedömning ger en uppfattning<br />
om patientens förutsättningar och lämplighet<br />
för bland annat psykologisk behandling och ligger också<br />
till grund för val av behandlingsmetod och eventuellt<br />
andra insatser.<br />
-N e u ro p s ykolo g isk u tre d n in g<br />
-P e rsonlig h e tsb e d öm n in g<br />
-D iffe re n tia ld ia g n o stik u tre d n in g<br />
o c h b e d ö m n in g<br />
P S Y K O T E R A P I t ill e xe m p e l:<br />
-K o g n itiv p s yk o te ra p i<br />
-K o g n itiv b e te e n d e te ra p i<br />
-P s yko d yn a m is k p s ykote ra p i<br />
-D ia le ktisk b e te e n d e te ra p i<br />
K R IS S A M T A L<br />
P S Y K O P E D A G O G IS K A<br />
IN S A T S E R<br />
A N N A T<br />
Modell för psykologens utredande och behandlande arbete.<br />
47
Det indirekta psykologarbetet innefattar många olika<br />
arbetsområden. Det kan röra sig om administrativa och<br />
samverkande åtgärder kring patienterna liksom bidrag<br />
med det psykologiska perspektivet i team eller avdelningsarbetet.<br />
Psykologens både breda och djupa utbildning gör att<br />
kunskaperna kan appliceras i många olika situationer<br />
inom psykiatrin. För att nämna några uppgifter så kan<br />
det handla om;<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
Stå för den psykologiska expertkunskapen inom<br />
teamet eller enheten<br />
Fördjupa förståelsen för psykologiska processer i patientens<br />
problematik och därigenom höja kvaliteten<br />
i bemötandet<br />
Ge psykologisk expertkunskap om olika psykiatriska<br />
tillstånd och personlighetsstörningar vid<br />
teamdiskussioner och genom undervisning<br />
Öka kunskapen om gruppdynamik och hur den<br />
yttrar sig bland patienter och personal<br />
Handledning av och konsultation till andra personalkategorier<br />
och enheter. Det gäller också till<br />
vårdgrannar och samverkanspartners<br />
Psykologisk kunskapsspridning inom verksamheten<br />
och utanför<br />
Psykologisk genomgång för personal vid extraordinära<br />
händelser<br />
Psykologen kan informellt använda sin kompetens<br />
till att underlätta för arbetskamrater att hantera<br />
emotionellt påfrestande situationer i arbetet.<br />
Den psykologiska kompetensen kan användas både vid<br />
metod- och organisationsutveckling; till exempel vid<br />
införandet av nya behandlingssätt, utveckling av vårdprogram<br />
samt vid förändringar inom organisationen.<br />
Psykologarbete vid allmänpsykiatriska problem.<br />
Det mesta vuxenpsykiatriska psykologarbetet sker inom<br />
allmänpsykiatrin. De största patientgrupperna där är<br />
de som söker för olika ångesttillstånd och för affektiva<br />
tillstånd (som depressioner och maniska reaktioner).<br />
Inom specialistpsykiatrin är lidandet för patienterna<br />
ofta mycket stort och handikappande. Själmordstankar<br />
och självmordshandlingar är svåra konsekvenser av detta<br />
lidande. Dessutom har många patienter varit med om<br />
48<br />
olika slag av såväl fysiska som psykiska trauman. En del<br />
har sociala problem som komplicerar behandlingen.<br />
<strong>Psykologer</strong>na har en viktig funktion som behandlare<br />
inom allmänpsykiatrin, där hänsyn måste tas till hela<br />
den komplexitet som finns i patienternas problematik.<br />
Psykologen genomför också personlighetsbedömningar<br />
och i ökande utsträckning neuropsykologiska utredningar.<br />
Psykologarbete vid neuropsykiatriska problem<br />
Under det senaste årtiondet har insikten vuxit om att<br />
tillstånd som ADHD och Aspergers syndrom är vanliga<br />
och kräver anpassade behandlingsmetoder. Nyligen<br />
publicerad forskning (23) visar att drygt 20% av vuxenpsykiatrins<br />
patienter kan ha ADHD samtidigt med andra,<br />
mer traditionella psykiatriska problem. Forskning<br />
och metodutveckling inom området har precis börjat<br />
och vi kan förvänta oss en mängd nya kunskaper inom<br />
den kommande tioårsperioden.<br />
En del gäller anpassning av psykoterapi för att mer<br />
effektivt kunna behandla vanliga allmänpsykiatriska<br />
problem, som till exempel ångest, depression eller<br />
tvångsproblem, hos vuxna som också har ADHD eller<br />
Aspergers syndrom.<br />
En annan del gäller psykoterapi som är särskilt<br />
inriktad på att mildra och bättre hantera själva grundsymtomen<br />
vid neuropsykiatriska tillstånd. En del psykoterapiforskningsstudier<br />
tyder på att det kan vara möjligt<br />
vid åtminstone ADHD.<br />
En tredje del gäller neuropsykologiskt grundade<br />
behandlingsmetoder, där man genom neurokognitiv<br />
träning förbättrar och mildrar grundsymtomen. Till<br />
exempel finns det studier som tyder på att datorbaserad<br />
träning av arbetsminnet kan förbättra ADHD- symptom.<br />
Fallbeskrivning<br />
Anders är 35 år gammal. Han var ett livligt barn under<br />
hela uppväxten. Som vuxen har han aldrig lyckats få ett<br />
riktigt jobb. Han är gift sedan några år tillbaka och har<br />
en dotter på 15 år från tidigare förhållande. Anders söker<br />
hjälp vid en psykiatrisk öppenvårdsmottagning eftersom<br />
han ofta får utbrott av ilska som går ut över hustrun,<br />
särskilt när han känner sig deppig över att vara arbetslös.<br />
Han säger vid första besöket, där han får träffa en psyko-
log, att han tror han har ADHD, men man kommer ändå<br />
överens om att först jobba med hans ilska i stödsamtal med<br />
arbetsterapeut. Efter ett år remitteras Anders till en annan<br />
mottagning för ny bedömning av psykolog, som ordnar med<br />
remiss till det Neuropsykiatriska utredningsteamet. Väntetiden<br />
till neuropsykiatrisk utredning är två år.<br />
Den neuropsykiatriska utredningen pågår i nästan ett år.<br />
Anders får träffa en psykiater, det vill säga en läkare med<br />
psykiatrispecialisering, och får ingående berätta om sina<br />
beteendesvårigheter under barndomen och i vuxenlivet.<br />
Även vissa kroppsliga undersökningar görs. Neuropsykologen<br />
gör en grundlig utredning med test av begåvning,<br />
minne, uppmärksamhet, organisationsförmåga och<br />
personlighet. Anders mamma och pappa blir intervjuade<br />
av teamets socionom om exempel på barndomsbeteenden<br />
som talar för eller emot ADHD. Utredningsteamet sammanställer<br />
genom en gemensam diskussion vad man anser<br />
i diagnosfrågan.<br />
Nästan fyra år efter sin första kontakt med psykiatrin<br />
får Anders i ett avslutningssamtal beskedet att han har<br />
ADHD. För Anders känns det först som något av en chock,<br />
även om han själv redan tidigare misstänkt det. Han<br />
funderar på om det gör honom till en udda figur, stämplad<br />
som annorlunda. Han märker dock att medicineringen<br />
han får hjälper honom att hinna tänka innan han handlar<br />
och att koncentrera tankarna bättre.<br />
I psykoterapi med psykolog får han möjlighet att bena<br />
ut hur de särskilda svårigheterna inverkar i just hans liv.<br />
En arbetsterapeut hjälper honom att få en handdator,<br />
som till exempel kan påminna honom om tider att passa.<br />
Anders känner sig fortfarande arg för att just han ska behöva<br />
ha ADHD, men han tycker mer och mer att han kan<br />
använda kunskapen om sitt funktionshinder för att klara<br />
sin vardag bättre.<br />
Psykologarbete inom beroendevård<br />
Beskrivningen hänför sig främst till beroendekliniken<br />
inom Sahlgrenska Universitetssjukhuset.<br />
Psykologarbete inom beroendevården innebär<br />
samtidigt fokus på människors psykiska ohälsa och på<br />
missbruksproblematik. Båda perspektiven är närvarande<br />
i bedömnings- utrednings- och behandlingsarbetet.<br />
Människor med missbruksproblematik är en stor och<br />
sammansatt grupp som behöver differentierade hjälp-<br />
49<br />
insatser. Kunskap om psykisk ohälsa är av stor betydelse.<br />
En frågeställning är vilken funktion det fyller att<br />
bemästra sina svårigheter genom alkohol, tabletter eller<br />
droger. I dialog med patienten kartläggs missbrukets<br />
uppkomst, dess konsekvenser och hur detta relaterar till<br />
psykologiska problem och funktioner som ofta beskrivs<br />
parallellt. Man sätter ord på och urskiljer olika aspekter<br />
av patientens känsloliv, tankar och handlande för att<br />
underlätta utveckling av eller återtagande av förmåga att<br />
leva utan att missbruka.<br />
Ibland kvarstår psykiska problem efter att missbruk<br />
har upphört och då fortsätter arbetet med de psykiska<br />
problemen för undvikande av återfall i missbruk. Samtalen<br />
kan till exempel ha motiverande, stödjande eller<br />
psykoterapeutisk karaktär beroende på problematik,<br />
aktuella omständigheter, motivation och resurser.<br />
Psykologarbete inom psykosvård<br />
När en person som har en stor sårbarhet, brister och<br />
hinder i sin känslomässiga utveckling utsätts för påfrestningar<br />
kan ett psykosgenombrott ske. De psykotiska<br />
symtomen fungerar som en alternativ meningsstruktur<br />
som i början kan skänka någon form av trygghet i en i<br />
övrigt kaotisk värld. I en sådan situation behövs hjälp<br />
att se och hitta tillbaka till en känsla av sammanhang,<br />
där inre och yttre skeenden åter hänger ihop. Man behöver<br />
hjälp att se sin plats i tillvaron och förstå vad som<br />
påverkar på gott och ont. Det psykologiska samtalet i<br />
olika former är mycket viktigt för att uppnå detta.<br />
Val av behandlingsmetod avgörs utifrån patientens<br />
individuella behov. Kontinuiteten när det gäller behandlare<br />
är särskilt viktig för dessa patienter. Det kan röra sig<br />
om krisbearbetning, stödsamtal, jagstödjande behandling.<br />
Det kan röra sig både om korttidspsykoterapi och<br />
långtidspsykoterapi. Det akuta skedet, närheten till ett<br />
trauma och kvaliteten i patientens sätt att förmedla sin<br />
livsproblematik är av betydelse för valet av behandlingsmetod.<br />
Krisbehandling bör ges vid alla tillfällen då en person<br />
för första gången upplever ett psykotiskt tillstånd. Det<br />
är viktigt att alla inblandade ser patientens upplevelser<br />
som en kris och bemöter dem som en sådan.<br />
Krisbehandling är en speciell behandlingsform, men<br />
den kan integreras i annan psykologisk behandling.
Vid psykosvård arbetar psykologen också med utredningar.<br />
Syftet kan vara att utreda tankemässiga funktioner.<br />
Den neuropsykologiska utredningen är också<br />
en viktig del om man misstänker en neuropsykiatrisk<br />
samsjuklighet. Likaså kan frågeställningar om differentialdiagnostik<br />
förekomma. En personlighetsbedömning<br />
kan ge en fördjupad och mer komplett förståelse av<br />
patienten och hans/hennes sätt att förhålla sig till sig<br />
själv och omvärlden.<br />
<strong>Psykologer</strong> inom psykosvården arbetar även pedagogiskt<br />
med patienter, med anhörigstöd, konsultationer, utbildning<br />
och gruppverksamhet. Inriktning och omfattning<br />
av psykologers arbete varierar mellan de olika sjukhusen<br />
utifrån skillnader i verksamheternas utformning och<br />
tillgång till psykolog.<br />
Fallbeskrivning<br />
En arbetskamrat har kontaktat mottagningen och varit<br />
orolig, då Alexander verkar deprimerad, beter sig underligt<br />
och håller sig undan. När man försöker få kontakt med<br />
honom avböjer han. Några veckor senare kommer meddelande<br />
från den psykiatriska slutenvårdsavdelningen att han<br />
blivit inlagd. En granne har kontaktat polis sedan Alexander<br />
uppträtt hotfullt. Han är övertygad om att grannarna<br />
filmar honom. Psykologen besöker honom på avdelningen<br />
för en första bedömning. Alexander är drygt 20 år och<br />
har arbetat på ett lager sedan gymnasiet men varit mycket<br />
frånvarande den sista tiden, han har mest hållit sig hemma<br />
i sin lägenhet.<br />
Alexander själv upplever inte att han har några problem<br />
men kan väl tänka sig att träffa psykologen, om hon nu<br />
vill det. Då han är en ung person som för första gången<br />
insjuknat i psykos är han en prioriterad patient.<br />
Tillsammans med övriga teamet påbörjas arbetet för att<br />
utreda och behandla Alexander. Han erbjuds familjesamtal,<br />
stödkontakt, läkarkontakt och medicinering, gruppverksamhet<br />
samt psykiatrisk sjukgymnastik. Psykologen<br />
gör först en personlighetsbedömning och inleder därefter<br />
psykologsamtal.<br />
När tillståndet är lite stabilare gör en annan psykolog en<br />
utredning för att se vilka kognitiva resurser Alexander har<br />
och avgöra om det finns behov av en utvidgad neuropsy-<br />
50<br />
kologisk utredning. Eftersom han inte är motiverad till<br />
psykoterapi startar arbetet med samtal kring gemensamma<br />
intressen.<br />
Eftersom Alexanders behov av behandling är stort<br />
fortsätter psykologen att träffa honom regelbundet och<br />
blir den som själv får driva arbetet framåt, han saknar<br />
själv vilja och ork till förändring. De träffas korta stunder,<br />
ofta en halvtimme två gånger per vecka. Efter ett år har<br />
Alexander fortfarande svårt att formulera sig men upplever<br />
vagt att han är ensam. Arbetet fortsätter ytterligare ett år<br />
och patienten blir under året alltmer nedstämd, känner<br />
sig misslyckad, har tråkigt och är ensam. Upplevelserna är<br />
mer verklighetsförankrade och han talar allt mer sällan<br />
om grannarna. Ytterligare resurser sätts in för att hjälpa<br />
honom tillbaka till arbete, hitta sociala sammanhang och<br />
leva ett självständigt liv.<br />
Efter två år är patienten mer spontan och tar själv upp<br />
saker han vill tala om i sin psykoterapi. Psykologen behöver<br />
inte längre vara den som driver arbetet framåt utan patienten<br />
själv tar ansvar för sin egen förändring. Vid sidan<br />
om psykoterapin har patienten under dessa två år fått<br />
del av många insatser, eftersom psykosen är ett allvarligt<br />
psykiskt tillstånd som kräver såväl sociala, medicinska som<br />
psykologiska insatser.<br />
Psykologarbete inom omsorgspsykiatri<br />
Inom Sahlgrenska Universitetssjukhuset finns en<br />
specialistenhet för omsorgspsykiatri. Uppgiften är att<br />
på konsultbasis utreda, behandla och återremittera patienter<br />
med rekommendationer om fortsatt behandling.<br />
Patienterna är personer över 18 år, med utvecklingsstörning<br />
samt svår psykiatrisk problematik och beteendestörningar.<br />
Upptagningsområde är <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong>, men<br />
utomlänspatienter förekommer även. Specialavtal finns<br />
med Halland. Verksamheten består av en slutenvårdsavdelning<br />
med sex platser samt en öppenvårdsmottagning.<br />
Verksamheten har en psykolog och från 2009 två<br />
psykologer.<br />
Psykologens uppgift är i första hand att genom neuropsykologisk<br />
testning, observationer och kartläggning av<br />
tidigare fungerande, utreda grad av utvecklingsstörning,
eventuell neuropsykiatrisk symtombild och förändrad<br />
funktionsnivå. Arbetet förutsätter ett nära samarbete<br />
med övriga i teamet för att hitta fram till rätt diagnos<br />
och behandlingsrekommendationer. Mycket arbete<br />
läggs ner på att samla in äldre journalhandlingar, tidigare<br />
bedömningar med mera.<br />
Arbetet innefattar alltid kontakter med patientens<br />
nätverk för såväl uppgifter om bakgrund och problem<br />
som återkoppling av resultat. I enstaka fall erbjuds<br />
kortare psykologbehandlingar, anhörigstöd, konsultation/handledning<br />
till personalgrupp.<br />
Psykologen medverkar även i utbildningar och<br />
föreläsningar, bland annat i samarbete med Sahlgrenska<br />
Akademin i kurser i omsorgspsykiatri.<br />
Fallbeskrivning<br />
Remiss kommer från vårdcentral, angående en kvinna 38<br />
år, med lindrig utvecklingsstörning och autistiska drag, som<br />
bor på gruppboende sedan några år. Hon har haft daglig<br />
verksamhet i form av paketeringsarbete. Har haft vissa<br />
tvångsmässiga beteenden, som senaste halvåret accelererat,<br />
hon har även börjat få utbrott gentemot medboende, samt<br />
vägrar gå till sitt arbete. Hon nekar personal komma in i<br />
bostaden, sköter inte sin hygien. Frågeställning depression?<br />
Medicininställning?<br />
Hembesök av psykolog, sjuksköterska och skötare görs för<br />
bedömning om inneliggande utredning är lämplig. Patienten<br />
skrivs in för utredning två veckor senare. Hon finner sig<br />
snabbt tillrätta i vår avskalade miljö med hög personaltäthet.<br />
Accepterar hjälp med hygien och avgränsningar, trivs<br />
med att sitta bland personal och medpatienter. Screening<br />
med test indikerar funktionsnivå under 6 års utvecklingsålder,<br />
varför testinstrument avsett för yngre åldersgrupper<br />
används.<br />
Patienten trivs med uppmärksamheten i testsituationen,<br />
blir glad för beröm och tycker att hon är duktig.<br />
Observationer och testresultat visar entydigt en utvecklingsnivå<br />
motsvarande cirka 4 – 5 år, vilket visar att patienten<br />
har en större funktionsnedsättning än man tidigare hade<br />
trott. Vid samtal med boendepersonal framkommer att<br />
flera i personalgruppen bytts ut senaste året, samt att nattpersonal<br />
dragits in.<br />
51<br />
Resultaten presenteras för personal, LSS-handläggare,<br />
anhöriga och god man. Patientens beteende normaliseras i<br />
ljuset av den framkomna utvecklingsnivån, med de behov<br />
av trygghet, kontinuitet, struktur och stöd det innebär.<br />
Diskussion förs om anpassningar av resurser, rutiner och<br />
bemötande.<br />
Utmaningar och möjligheter inom<br />
omsorgspsykiatrin<br />
Andelen personer med utvecklingsstörning kommer<br />
att öka i samhället på grund av att livslängden markant<br />
ökat. Normaliseringsprincipen och myndigförklarandet<br />
har lett till ett bättre liv för många med utvecklingsstörning,<br />
men för en mindre grupp som inte klarar ett<br />
självständigt liv har det försämrats avsevärt. Kunskapen<br />
och kompetensen hos vårdgivare är ofta låg avseende<br />
funktionsnedsättningen och dess konsekvenser. Efterfrågan<br />
på handledning och utbildning är stor och kan i<br />
dagsläget inte tillgodoses.<br />
<strong>Psykologer</strong> har här en viktig uppgift i utredning och<br />
bedömning av funktionsnivå, kompetensutveckling och<br />
utbildning/handledning av personal.<br />
Många psykologer arbetar idag med personer med<br />
utvecklingsstörning, framförallt inom habilitering, men<br />
även inom allmänpsykiatri och beroendevård. Kunskapen<br />
om deras speciella förutsättningar är dock låg även<br />
inom psykologkåren, och inom psykologprogrammet<br />
ägnas ytterst lite tid till detta. Större vikt vid detta bör<br />
läggas redan på grundutbildningen.<br />
Vidareutbildningar behövs för psykologer som arbetar<br />
med målgruppen, såväl terapeutiskt som pedagogiskt<br />
och neuropsykologiskt. Test är inte anpassade till vuxna<br />
med utvecklingsstörning. Inom detta område behövs en<br />
vidareutveckling.
Psykologarbete vid akutmottagning<br />
Till en vuxenpsykiatrisk akutmottagning kommer alla<br />
sorters människor med olika akuta besvär. En stor<br />
grupp är de med ångest- och depressionsproblematik,<br />
en annan stor grupp är de med beroendeproblem.<br />
Många är unga och det finns även en övervikt av personer<br />
med invandrarbakgrund.<br />
Inom ett par av de vuxenpsykiatriska verksamheterna<br />
finns psykolog inom akutmottagningen men de flesta<br />
ställen saknar detta.<br />
Att vara psykolog på en akutmottagning innebär att<br />
ständigt möta nya människor, att göra akuta insatser av<br />
olika slag samt stå för den psykologiska expertisen på<br />
mottagningen.<br />
Oftast möter patienterna först omvårdnadspersonal<br />
som tar en kortare anamnes och gör en bedömning<br />
angående prioriteringsnivå (triagering). Därefter träffar<br />
patienten en läkare som gör en bedömning om vad<br />
patienten skall erbjudas för hjälp. Blir patienten inlagd<br />
kommer psykologen på akutmottagningen inte att bli<br />
aktuell. Om det är ett gränsfall vad gäller inläggning<br />
kan psykologen redan vid akutbesöket komma in på<br />
läkarsamtalet och patienten får en tid med sig i handen.<br />
På så sätt kan man förhindra inläggningar och<br />
även snabbt göra en bedömning avseende patientens<br />
problematik.<br />
Att ha psykolog på akutmottagning innebär att<br />
patienterna direkt i den stunden som behövs får tillgång<br />
till psykologisk kompetens. Sedan kan även tider för<br />
uppföljning ges. Kontakterna är korta, 1-8 samtal är<br />
vanligast även om det i undantagsfall kan bli något<br />
längre kontakter. Psykologen gör främst krisinterventioner<br />
och bedömningar men arbetar även med metodutveckling<br />
och utbildning av övrig personal. Eftersom den<br />
ena dagen aldrig är den andra lik krävs en stor portion<br />
mod, flexibilitet och kreativitet.<br />
Utmaningar och möjligheter inom psykiatrin<br />
Pensionsavgångar i kombination med en vidgad arbetsmarknad<br />
för psykologer liksom begränsade karriärvägar<br />
inom psykiatrin kan medföra svårigheter att rekrytera<br />
och behålla psykologer med hög kompetens inom<br />
52<br />
specialistpsykiatrin. Utmaningen är att psykiatrin blir<br />
en attraktiv arbetsplats för såväl psykologer som andra<br />
grupper.<br />
Den psykologiska kunskapen och kompetensen<br />
efterfrågas alltmer och är ett väsentligt bidrag till kompetensutveckling<br />
och vidareutveckling i både befintligt<br />
arbete och förändrade arbetssätt. Inom ramen för ökade<br />
krav på noggrann och differentierad diagnostik kommer<br />
bland annat frågan om specialistfunktioner – specialisering<br />
inom vissa områden att aktualiseras. <strong>Psykologer</strong>s<br />
kunskap kan i framtiden i större utsträckning användas<br />
vid:<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
Forskning och utvärdering bland annat av olika<br />
behandlingsinsatser<br />
Utveckling och införande av nya behandlings-<br />
former<br />
Fördjupat arbete med gruppen unga vuxna<br />
Kvalitetssäkring och kvalitetsutveckling<br />
Behandling av neuropsykiatriska tillstånd<br />
Vuxenklinisk forskning och utvärdering genom<br />
specialistarbeten.<br />
För att kunna fortsätta att utvecklas och att använda<br />
den psykologiska kompetensen på ett optimalt sätt<br />
krävs bland annat att vuxenpsykiatrin:<br />
•<br />
•<br />
Uppmuntrar kliniska psykologer att doktorera<br />
Arbetar för att inrätta kliniska lektorat.
Äldre vuxna och personer med minnesrelaterade<br />
störningar, Sahlgrenska Universitetssjukhuset<br />
Äldrepsykiatri<br />
Verksamhetens uppdrag och målgrupp<br />
Inom Göteborgsområdet finns inom Neuropsykiatriska<br />
kliniken, Mölndals Sjukhus, Sahlgrenska Universitetssjukhuset<br />
en samlad verksamhet för personer över 70 år<br />
som har psykiatrisk störning som kräver vård. Uppgiften<br />
är att utreda, behandla och rehabilitera vid psykiatrisk<br />
störning, som debuterar i samband med åldrandet.<br />
Antal psykologer inom äldrepsykiatrin<br />
Inom äldrepsykiatrin arbetar tre psykologer.<br />
Psykologens uppgifter metoder och arbetssätt<br />
Psykologen har som uppgift att utifrån sin kompetens<br />
utreda, bedöma och behandla patienterna. Man handleder<br />
också personal, utbildar, bedriver utvecklingsarbete<br />
och forskning.<br />
Utredningsarbetet består i att ta anamnes, personlighetsbedömning,<br />
psykologisk testning, observation,<br />
bedömning och återkoppling.<br />
Behandlingsarbetet består av terapibedömning,<br />
krisbearbetning, sorgebearbetning, Life Review (levnadsberättelse),<br />
stödjande psykoterapi, stressbehandling<br />
och existentiella samtal.<br />
<strong>Psykologer</strong>na handleder inom och utanför verksamheten,<br />
utbildar patienter, anhöriga och personal. De<br />
bedriver också forsknings- och utvecklingsarbete.<br />
Ledningsarbete kan innebära att vara samordnare,<br />
yrkesutvecklare eller chef.<br />
Fallbeskrivning<br />
Nils är något över 70 år och läggs via akutmottagningen<br />
in på äldrepsykiatrisk avdelning på grund av ångest och<br />
depression. Det visar sig att han inte kunnat sova den senast<br />
månaden. Hustrun dog för ett halvt år sedan. I början<br />
fungerade det bra och han kunde uträtta en hel del, men<br />
nu går det inte längre.<br />
Han får mediciner; sömnmediciner, ångestdämpande<br />
och antidepressiva. Han erbjuds sorgebearbetande<br />
psykologsamtal. Han klagar över att det är svårt att gråta.<br />
Det framkommer även chock över att ha blivit äldre och<br />
funderingar över livets mening. Även tidigare symtom på<br />
utmattningsdepression kommer fram hos honom då han<br />
haft ett arbete som inneburit mycket ansvar. Han har<br />
53<br />
arbetat längre än fram till vanlig pensionsålder.<br />
Nils får lära sig stresshantering, och får information om<br />
sorgens uttryck. Samtal förs om åldrande, sorg och livet<br />
samt möjlighet att åter få ett liv med mening. En process<br />
inleds som måste få ta tid och där olika personer behöver<br />
olika lång tid.<br />
Utmaningar och möjligheter<br />
Utredningsarbetet kompliceras ofta av förekomst av<br />
hög samsjuklighet och därav många olika mediciners<br />
påverkan. Svårigheter att få information om bakgrund<br />
och problemområden finns på grund av att patienterna<br />
i många fall själva har svårt att redogöra för sin sjukdomsutveckling<br />
eller saknar anhöriga. Mera kunskap<br />
behöver utvecklas kring utredningsområdet.<br />
Mera forskning behöver göras om psykologisk behandling<br />
av svårt sjuka äldre patienter.<br />
För äldre personer finns idag alltför lite möjlighet att få<br />
psykologbehandling inom primärvården eller på annat<br />
sätt, innan problemen blivit så uttalade att de kommer<br />
intill inom psykiatrin. Behoven är stora att stärka<br />
den nära vården för äldre även när det gäller området<br />
psykisk hälsa och ohälsa. Det skulle vara lättare att följa<br />
upp nyttan av insatser om patienterna kunde mötas<br />
både somatiskt och psykiskt av särskilda team inom<br />
vården. Sannolikt skulle då färre personer behöva slutenvård<br />
inom psykiatrin. Förebyggande vård skulle vara<br />
naturlig och lättillgänglig och patienten skulle ha lättare<br />
att ta till sig olika behandlingsformer.<br />
Minnesmottagningen<br />
Verksamheten<br />
Minnesmottagningen inom Neuropsykiatriska kliniken,<br />
Mölndals Sjukhus är en specialistklinik inriktad på att<br />
utreda minnes- och andra tankeförmågor vid misstanke<br />
om preklinisk demens (lindrig kognitiv störning). Kliniken<br />
har ett nära samarbete med Sahlgrenska Akademin,<br />
institutionen för neurovetenskap och fysiologi. Av de<br />
totalt åtta psykologer som arbetar vid enheten är två<br />
kliniska doktorander och en disputerad. Samtliga är<br />
delaktiga i eller driver egna forskningsprojekt.
Uppgifter<br />
Psykologen ansvarar för och genomför neuropsykologiska<br />
utredningar. Dessa omfattar i vanliga fall: Intervju<br />
och anamnes, bedömning av utredningslämplighet,<br />
testning, observation av beteende, kognition och<br />
emotionell respons, jämförelse av patientens resultat<br />
med statistiska normer, analys, tolkning och bedömning<br />
av testresultat, rapportering samt återkoppling av<br />
undersökningens innebörd till team, patient och ibland<br />
anhöriga. Behandling och kognitiv träning förekommer<br />
också. Även om verksamheten primärt är inriktad på<br />
utredning kan tidsbegränsad behandling och rehabilitering,<br />
vilande på neurovetenskaplig och kognitionspsykologisk<br />
kunskap, erbjudas i vissa fall. Detta ses<br />
som ett led i verksamhetens strävan att bedriva ständigt<br />
utvecklingsarbete och införa nya rön och metoder. Det<br />
kan exempelvis handla om att lära ut strategier för att<br />
kompensera för kognitiv nedsättning eller hjälp med<br />
anpassning till en förändrad livssituation. Behandling<br />
ges enskilt eller i grupp.<br />
Utvecklingsarbete<br />
Psykologen ansvarar för utvecklingsarbete där behov<br />
av psykologisk kunskap föreligger. Exempelvis kan det<br />
handla om: Bedömning/anpassning av test/skalor som<br />
skall användas praktiskt, utveckling och utprovning av<br />
behandlings-/rehabiliteringsmetodik och utveckling av<br />
metoder för kognitiv träning.<br />
Forskning<br />
Psykologen medverkar i eller ansvarar för olika forskningsprojekt<br />
i varierande grad: Datainsamling, koordinator,<br />
bidrar med psykometrisk/neuropsykologisk<br />
expertis i projekt och läkemedelsstudier.<br />
Kvalitetssäkring<br />
För att efterleva de krav som finns på en specialistenhet<br />
är det av vikt att psykologen fortbildar sig genom<br />
deltagande i och genomförande av konferenser, kurser,<br />
kongresser, specialistutbildning eller doktorandstudier<br />
inom ämnen rörande: Neuropsykologi, geropsykologi,<br />
neurovetenskap, medicin, kognitionspsykologi, behandling/rehabilitering<br />
(KBT/KT/BT) vid tidiga tecken på<br />
neurodegenerativ sjukdom, arbetspsykologi och handledarutbildning.<br />
54<br />
Konsultation/handledning<br />
Psykologen ger vid behov ge handledning till vårdgrannar<br />
(primärvård, vårdavdelningar, allmänpsykiatri)<br />
i patient- och ämnesrelaterade ärenden.<br />
Geriatrik<br />
Verksamhetens uppdrag och mål<br />
Geriatriska kliniken inom Sahlgrenska Universitetssjukhuset<br />
bedriver medicinsk specialistsjukvård för äldre<br />
somatiskt sjuka samt forskning och utveckling med<br />
anknytning till vården.<br />
Vård och rehabilitering utförs inom slutenvård, samt<br />
i öppenvård, på geriatrisk mottagning (nedlagd från januari<br />
2009), dag och hemrehabilitering. Ett team riktar<br />
sig till äldre nyinsjuknade strokepatienter och erbjuder<br />
ett begränsat antal patienter rehabilitering i hemmen i<br />
direkt anslutning till vårdperioden, som alternativ till<br />
inneliggande vård. Många olika yrkesgrupper deltar i<br />
arbetet inom geriatriken.<br />
Målet för verksamheten är livskvalitet och högsta<br />
möjliga självständighet för patienterna.<br />
Neuropsykologtjänst<br />
Inom geriatriken finns en neuropsykologtjänst.<br />
Målgruppen<br />
Inom geriatriken möter psykologen människor med<br />
psykiska symtom i samband med eller som en del av en<br />
organisk sjukdom. Patientgruppen som helhet har en<br />
komplex sjukdomsbild med ålders- och livsstilsrelaterade<br />
sjukdomar.<br />
Existentiella frågor väcks och etiska överväganden<br />
är ständigt närvarande i arbetet med patienterna. Det<br />
handlar om människor med olika bakgrund, intressen<br />
attityder och värderingar.<br />
Vanligt är upplevelse av minskad energi och ork, försämring<br />
av förmågor, som att kommunicera, uppfatta<br />
omgivningen och hinna med. Av omgivningen tolkas<br />
det förändrade beteendet som en personlighetsförändring<br />
men det handlar oftast om förändrad funktionsförmåga.<br />
Socialt liv och relationer påverkas i hög grad.<br />
Med sämre hälsa och fysiska funktionshinder kan för<br />
en del följa inaktivitet och/eller social isolering. Brist på
stimulans utgör en risk för försämring av intellektuella<br />
funktioner, sänkt självkänsla, depression och apati, ökat<br />
lidande och för tidigt åldrande. Ökad kunskap om hjärnans<br />
plasticitet, vidmakthållande och möjlig förbättring<br />
av funktion även i högre åldrar inger idag hopp om<br />
ökad livskvalitet hos äldre.<br />
Patienter som blir aktuella för psykologen är även i<br />
mycket olika grad försämrade och kan enbart befinna<br />
sig i olika stadier i en rehabiliteringsprocess, ha omfattande<br />
omvårdnads behov eller befinna sig i palliativ<br />
vård.<br />
Psykologens uppgifter<br />
Behov finns av psykologisk expertkunskap vid differentialdiagnostik,<br />
diagnostik, behandling och uppföljning,<br />
i samarbetet med anhöriga, vid samordning i teamen<br />
och samverkan med andra aktörer. Ett biopsykosocialt<br />
perspektiv gäller för patientgruppen både vad gäller<br />
behandling och rehabilitering och sekundärprevention.<br />
Psykologen fungerar som konsult för att psykologiska<br />
faktorer ska vägas in för att möta människors behov när<br />
det gäller omvårdnad, bemötande, vid val av behandling<br />
och vid planering av rehabiliteringsåtgärder. Frågeställningarna<br />
kan gälla diagnos/prognos, rehabilitering eller<br />
frågor kring körkort och vapeninnehav, god man eller<br />
LSS (i de fall patienterna är yngre).<br />
Psykologutredningarna har även ett terapeutiskt värde<br />
som ett led i rehabiliteringsprocessen. Återkoppling till<br />
patienter och anhöriga av resultat, förklaring, information<br />
och möjlighet att ställa frågor är angelägna uppgifter.<br />
Tid ges till samtal kring tankar, känslor, reaktioner,<br />
sociala och psykiska konsekvenser av funktionshindren.<br />
Man får stöd till stuktur, planering, att finna realistiska<br />
mål att hantera situationen, stöd att finna strategier<br />
liksom till att träna förmågor.<br />
Patienten får bekräftelse och tillfälle till ökad insikt<br />
om sina svårigheter, ytterligare kunskap om sina bevarade<br />
förmågor och stöd att bemästra situationen.<br />
Det är stor efterfrågan på utredningar och enbart en<br />
psykologtjänst kan inte omfatta de stora behov och<br />
den efterfrågan som finns. Konsultation, handledning,<br />
55<br />
utbildning, information, medverkan i utvecklingsarbete<br />
och utvärdering av verksamheten är också väsentliga<br />
uppgifter.<br />
Utmaningar och möjligheter<br />
Möjligheten att verka som enda psykolog i en medicinskt<br />
dominerad mycket komplex verksamhet och där<br />
behoven av psykologiska insatser likväl som medicinska<br />
är outtömliga är en utmaning. I en tid av allt snävare<br />
ekonomiska ramar är det en utmaning att värna om det<br />
biopsykosociala synsättet, att se den äldre människan i<br />
sin helhet och sitt sammanhang.<br />
För att stärka forskningen på det psykologiska området,<br />
medverka med specifik kunskap, öka intresset och<br />
motivation att förbättra vården så behöver det finnas<br />
psykologer på plats inom vården av äldre personer.<br />
Det finns stor potential till utveckling av metoder<br />
inom vården genom integrering av psykologiska<br />
metoder med de medicinska och där patienterna som<br />
tänkande, kännande, kommunicerande individer lyfts<br />
fram.
Specialistvård -<br />
Läns- och regionsjukvård för vuxna med<br />
kroppsliga sjukdomar och skador<br />
Rehabiliteringsmedicin inom <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong><br />
Inom Sahlgrenska Universitetssjukhuset enbart:<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
Neurologkliniken<br />
Medicinmottagning<br />
Smärtenhet<br />
Diabetessektionen<br />
Hjärtmottagningen<br />
Reproduktionsmedicin<br />
Avdelning för klinisk genetik<br />
Enheten för fördjupad hörselrehabilitering och teknik<br />
Kliniken för dermatologi och venereologi<br />
Obesitasmottagningen<br />
57
Vuxna med kroppsliga sjukdomar<br />
och skador<br />
<strong>Psykologer</strong> som arbetar inom den somatiska vården<br />
finns till största delen inom Sahlgrenska Universitetssjukhuset.<br />
Utanför Sahlgrenska Universitetssjukhuset<br />
återfinns psykologer inom NU-sjukvården, Skaraborgs<br />
Sjukhus och Södra Älvsborgs Sjukhus inom det rehabiliteringsmedicinska<br />
och geriatriska området (förutom<br />
inom barnssjukvården). Totalt finns 36 psykologtjänster<br />
inom den somatiska vården för vuxna.<br />
Rehabiliteringsmedicin i <strong>Västra</strong><br />
<strong>Götalandsregionen</strong><br />
Verksamhetens uppdrag och arbetssätt<br />
Rehabiliteringsmedicin hjälper personer i yrkesför ålder<br />
som har drabbats av olika neurologiska funktionshinder,<br />
såsom stroke, traumatiska hjärnskador, tidigt uppkomna<br />
neurologiska skador, Parkinsons sjukdom med flera.<br />
Verksamheten syftar till att genom tidig rehabilitering<br />
och samordning uppnå bästa möjliga funktionsförmåga,<br />
fysiskt, psykiskt, socialt och arbetsmässigt.<br />
All verksamhet inom rehabiliteringsmedicin har teamarbete<br />
som bas.<br />
Beslut fattas av teamet, patienten och eventuellt<br />
närstående om rehabiliteringsmål och åtgärder. De<br />
olika yrkeskompetenserna är nödvändiga i arbetet med<br />
att upprätta och genomföra en rehabiliteringsplan som<br />
stödjer patientens anpassning i en förändrad livssituation.<br />
Målet är att bistå patienten att på sikt söka uppnå<br />
optimalt återhämtande medicinskt, kognitivt, socialt<br />
och arbetsmässigt, vilket möjliggör delaktighet, aktivitet<br />
och livskvalitet.<br />
Inom rehabiliteringsmedicin på Sahlgrenska Universitetssjukhuset<br />
har man ett nära samarbete mellan<br />
grundforskning, klinisk forskning och specialiserad<br />
rehabilitering och en vision att vara internationellt ledande<br />
i att hjälpa personer återfå funktioner efter skada<br />
och sjukdom i nervsystemet. Verksamheten gör insatser<br />
inom grundutbildningarna för flera av hälso- och sjukvårdens<br />
professioner.<br />
Många medarbetare är forskningsaktiva inom Sahlgrenska<br />
Akademin eller delaktiga i forskarutbildning.<br />
58<br />
Antal psykologer<br />
På rehabiliteringsmedicin (inriktning neuro) inom Sahlgrenska<br />
Universitetssjukhuset arbetar åtta psykologer.<br />
Flera av dem är aktiva inom forskning inom Institutionen<br />
för neurovetenskap och fysiologi, Sahlgrenska<br />
Akademin och Psykologiska Institutionen, Göteborgs<br />
Universitet.<br />
Inom rehabiliteringsmedicin på Södra Älvsborgs<br />
Sjukhus finns tre tjänster, inom Skaraborgs Sjukhus tre.<br />
Inom NU-sjukvården finns två tjänster inom geriatrik-<br />
och rehabiliteringskliniken.<br />
<strong>Psykologer</strong>nas arbetsuppgifter<br />
Neuropsykologisk utredning<br />
Den neuropsykologiska rehabiliteringen efter hjärnskada<br />
förutsätter en noggrann neuropsykologisk funktionsanalys.<br />
Psykologen har neuropsykologisk kompetens,<br />
vilket innebär kunskap om tänkande, känslor och<br />
beteende och hur detta kan påverka förmågan att vara<br />
delaktig och aktiv efter en skallskada eller hjärnsjukdom.<br />
Neuropsykologen undersöker patienter som får utföra<br />
olika uppgifter, såsom minnesprov, språkliga uppgifter<br />
och prov av praktiska färdigheter med mera. Efter<br />
detta görs kvantitativa och kvalitativa bedömningar av<br />
patientens prestation i testen.<br />
Utifrån patientens resultat i testen och utifrån samtal<br />
med patient och anhöriga görs en sammanställning av<br />
vilka förmågor som är påverkade efter hjärnskadan.<br />
Dessutom utreds emotionella och beteendemässiga<br />
förändringar.<br />
På grundval av denna information kan man dra<br />
slutsatser om hur skadan påverkar patienten i vardagslivet<br />
och vilka funktioner som kan förbättras med olika<br />
rehabiliteringsåtgärder.<br />
Neuropsykologen kan också ta ställning till hur<br />
mycket och på vilket sätt en skada har påverkat patientens<br />
liv och göra en bedömning av invaliditetsgrad i<br />
försäkringsärenden och ta ställning i körkortsfrågor. I<br />
samband med neuropsykologens utredning görs ofta<br />
också olika röntgenundersökningar av hjärnan, registrering<br />
av EEG och mätning av hjärnans blodflöde.
Psykologisk behandling och rehabilitering<br />
Behandlingen grundar sig på kunskaper utifrån neuropsykologisk<br />
rehabilitering som tar hänsyn till såväl<br />
kognitiva som psykologiska och sociala faktorer. Psykoterapeutisk<br />
behandling sker ofta utifrån ett kognitivt<br />
synsätt och initieras vid behov.<br />
Neuropsykologisk rehabilitering har som mål att<br />
påverka intellektuella funktioner, språk och personlighet<br />
hos en person som drabbats av hjärnskada på så sätt,<br />
att personen kommer att fungera bättre i sitt dagliga liv<br />
eller blir hjälpt till att kunna återuppta sitt yrkesliv eller<br />
utbildning.<br />
Utifrån utredningen planeras en individuellt anpassad<br />
rehabilitering, där man inriktar sig på att utnyttja de<br />
bäst bevarade funktionerna, för att kompensera, och i<br />
viss mån träna upp, de funktioner som är skadade.<br />
Ofta behövs också hjälp att bearbeta krisreaktioner både<br />
hos patienten och anhöriga, såväl i akutskedet som i ett<br />
långsiktigt perspektiv. Psykologen erbjuder samtal om<br />
olika konsekvenser efter skada/sjukdom och hjälp med<br />
att anpassa sig till den nya situationen kognitivt och<br />
eller emotionellt. Behandlingen kan ske individuellt<br />
eller genom samtal i grupp. Insatser för närstående kan<br />
vid behov ske i enskilda samtal och eller genom samtal i<br />
grupp med andra anhöriga.<br />
59<br />
Utmaningar och möjligheter<br />
En av de utmaningar som finns inom området är att se<br />
helheten hos patienterna, både vid utredningar och vid<br />
behandling. Vi vet i dag att neurobiologi och psykologin<br />
går hand i hand.<br />
Människan är komplex och vi måste förena kunskaper<br />
från neurobiologins olika grenar med psykologisk<br />
kunskap. Psykologen har en viktig roll att bidra med sin<br />
kunskap i detta arbete, som är en stor utmaning både<br />
kunskapsmässigt och kliniskt.<br />
En annan utmaning är att förkorta vägarna mellan<br />
forskning och klinik. All den kunskap som kommer<br />
fram i vetenskapligt arbete behöver få effekter i det<br />
dagliga kliniska arbetet.<br />
Med klinisk neurovetenskaplig rehabiliteringsforskning<br />
avser vi bland annat forskning som berör människor<br />
och deras funktion, aktivitet och delaktighet med<br />
hänsyn taget till miljö och personliga faktorer. Psykologen<br />
kan även här spela en mycket viktig roll för att nå<br />
målet om delaktighet i vårt samhälle. WHO uttrycker<br />
genom den så kallade ICF-modellen ett sätt att klassificera<br />
funktionstillstånd, funktionshinder och hälsa som<br />
även inkluderar omgivningsfaktorer.
Sahlgrenska Universitetssjukhuset<br />
Neurologkliniken<br />
Neurologklinikens uppdrag<br />
Vid neurologkliniken vårdas, utreds och behandlas<br />
neurologiskt sjuka personer. Epilepsi, stroke, motorikstörningar<br />
som Parkinsons sjukdom, multipel skleros,<br />
tumörer, ryggmärgskada, hydrocefalus och muskelsjukdomar<br />
är vanliga diagnoser. Dessutom kommer ofta<br />
patienter med mycket ovanliga sjukdomar.<br />
Psykologenheten<br />
Vid neurologkliniken på SU/S finns Enheten för Neuropsykologi<br />
och Neuropsykiatri, vilken inkluderar fem<br />
psykologtjänster.<br />
Patientverksamhet<br />
<strong>Psykologer</strong>na utför kvalificerade neuropsykologiska<br />
utredningar utifrån neuropsykologisk metodik. Rådgivning<br />
och stöd ges till patienter och anhöriga. Psykoterapeutisk<br />
behandling ges också.<br />
Psykologarbete med olika målgrupper<br />
För att psykologerna på enheten skall kunna motsvara<br />
specifika krav inom neurosjukvården har en differentiering<br />
gjorts. Var och en av psykologerna har därmed<br />
kommit att ta det huvudsakliga ansvaret för utredningar<br />
riktade mot en viss diagnosgrupp.<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
Patienter med vaskulära sjukdomar är ett centralt<br />
område då personer med stroke utgör den största<br />
patientgruppen. Utredningar sker såväl i ett tidigt,<br />
akut skede efter insjuknandet, som under senare<br />
och mer kroniska skeden. Även rehabiliteringsperspektivet<br />
beaktas.<br />
Utredningar och uppföljningar av patienter med<br />
Parkinsons sjukdom som planeras få eller har STNbehandling<br />
(elektrostimulering av en del i hjärnan)<br />
sker.<br />
Patienter med neuromuskulär sjukdom med<br />
engagemang av hjärnan och medföljande kognitiva<br />
problem är en grupp.<br />
Utredningar och uppföljningar relaterade till<br />
60<br />
•<br />
•<br />
•<br />
epilepsikirurgi och epilepsi, normaltryckshydrocephalus,<br />
intrakraniella cystor.<br />
Utredning av patienter med traumatiska skador<br />
gäller alltifrån nyskadade patienter i ett akut<br />
skede med symtomatologi i form av till exempel<br />
konfusion(förvirring) och svår minnesproblematik<br />
till exempelvis whiplashskadade patienter med mer<br />
diskreta men ändå långvariga och handikappande<br />
symtom.<br />
Utredning av och rådgivning till patienter med<br />
tumörsjukdomar i centrala nervsystemet görs.<br />
Det bedrivs även en omfattande poliklinisk<br />
verksamhet med vitt skilda diagnosgrupper såsom<br />
exempelvis MS, SLE, Sjögrens syndrom, demenssjukdomar<br />
och ospecificerade trötthetstillstånd.<br />
Övergripande arbete<br />
Det pågår ett kontinuerligt arbete med uppdatering och<br />
utveckling/översättning av testmaterial för kvalitetssäkring<br />
och vidgning av kunskapen.<br />
Förutom det kliniska arbetet förutsätts deltagande i<br />
vetenskapligt arbete. Enheten har en lång forskningstradition.<br />
För närvarande finns tre disputerade och en<br />
doktorand. Tre av psykologerna innehar neuropsykologisk<br />
specialistkompetens.<br />
<strong>Psykologer</strong>na för neuropsykologi medverkar till<br />
handledning av såväl den egna yrkeskåren som i utbildning<br />
av psykologer och andra yrkeskategorier samt<br />
doktorander.<br />
Enheten för Neuropsykologi och Neuropsykiatri är<br />
involverad i forskningssamarbete med såväl Institutionen<br />
för klinisk neurovetenskap som Psykologiska Institutionen<br />
vid Göteborgs Universitet inom de profilerade<br />
områdena beskrivna ovan. Vetenskapliga presentationer<br />
genomförs på nordiska och europeiska kongresser.<br />
Medicinmottagning<br />
Medicinmottagningens uppdrag<br />
Mottagningen på Mölndals Sjukhus tar emot patienter<br />
med hormonsjukdomar, blodsjukdomar, diabetes,<br />
njursjukdomar, hjärtsjukdomar och patienter som varit<br />
inlagda på vårdavdelning i samband med exempelvis<br />
hjärtinfarkt. Rehabilitering bedrivs också efter hjärtope-
ationer och infarkter. Inom ramen för rehabiliteringen<br />
bedriver olika yrkesgrupper systematisk utbildning av<br />
patienterna och deras närstående. Utbildningen sker<br />
i form av ”rullande” föreläsningsserier rörande hjärtkärlsjukdom,<br />
kost, motion, krisreaktioner vid somatisk<br />
sjukdom och stress/livsstil. På mottagningen finns en<br />
psykolog på halvtid<br />
Psykologens uppgifter<br />
Inom ramen för rehabiliteringen ansvarar psykologen<br />
för behandlingen av riskfaktorerna rökning, stress<br />
och psykisk obalans orsakad av hjärtsjukdom. Många<br />
patienter behöver hjälp med den rädsla som en hjärtsjukdom<br />
kan medföra. Gamla trauman kan väckas till<br />
liv och skapa psykisk obalans. En svårighet kan utgöras<br />
av att både patient och anhöriga parallellt tvingas ta itu<br />
med ett kristillstånd.<br />
De vanligaste behandlingsformerna är kristerapi och<br />
korttidsterapi. Till detta kommer psykoedukation. Den<br />
psykologiska behandlingen när det gäller tobaksavvänjning<br />
riktas till samtliga patientgrupper på mottagningen<br />
och syftar till att öka motivationen och behandla vanan<br />
att röka. Hjälp ges såväl individuellt som i grupp.<br />
Till samtliga patientgrupper på mottagningen erbjuder<br />
psykologen samtalsbehandling kring kris, stress,<br />
livsstil/sjukdom. Stresshantering i gruppform erbjuds<br />
också till samtliga patientgrupper.<br />
Smärtenhet<br />
Smärtenhetens uppdrag<br />
Smärtenheten på Sahlgrenska Universitetssjukhuset/<br />
Mölndal behandlar inneliggande patienter med postoperativ<br />
smärta. Patienter med cancersmärta behandlas<br />
i samarbete med anestesikliniken och det palliativa<br />
rådgivningsteamet (PRT) vilket numera fungerar som<br />
rådgivare till primärvården.<br />
Patienter med långvarig godartad smärta behandlas<br />
polikliniskt. Vanliga diagnosgrupper är whiplashtrauma,<br />
och smärtor med olika bakgrund från rörelseapparaten.<br />
Patienterna kommer på remiss såväl från sjukhus i regionen<br />
som från primärvården. Inom ramen för enheten<br />
arbetar verksamhetschef, sjuksköterskor, arbetsterapeut,<br />
sjukgymnaster, kurator och psykolog. En läkare som<br />
61<br />
bedömer komplicerade remisser och frågeställningar<br />
kring läkemedel finns knuten till teamet.<br />
Antalet psykologer<br />
På Smärtenheten SU/Mölndal finns en psykolog som<br />
arbetar halvtid och på motsvarande enhet inom Östra<br />
Sjukhuset finns en psykolog.<br />
Psykologens uppgifter<br />
Inom ramen för Smärtenheten ansvarar psykologen för<br />
utredning av eventuella psykologiska komponenter i<br />
svårigheterna att hantera somatisk sjukdom och smärta.<br />
Behandling i form av kristerapi och korttidspsykoterapi<br />
med fokus på att acceptera och därmed hantera att man<br />
drabbats av somatiska besvär ingår också i arbetsuppgifterna.<br />
Smärttillståndet har ofta psykologiska och sociala<br />
konsekvenser som även de behöver belysas och hanteras.<br />
I arbetet ingår även psykoedukation i form av<br />
föreläsningar kring anpassningsprocesser vid långvarig<br />
sjukdom, kris, acceptans, stress och sömn.<br />
Diabetessektionen<br />
Verksamhetens uppdrag<br />
Diabetessektionen på Sahlgrenska Sjukhuset har en öppenvårdsmottagning<br />
och en avdelning för inneliggande<br />
patienter. Vid sektionen bedrivs forskning, med syfte<br />
är att förstå mekanismerna bakom diabetessjukdomens<br />
uppkomst, dess utveckling över tid med eventuella<br />
komplikationer, samt förbättrade behandlingsmetoder<br />
för att minska risken för dessa komplikationer.<br />
Målet är att öka möjligheten för patienter med<br />
diabetes att få en livskvalitet och en livslängd likvärdig<br />
friska människors. På mottagningen tas främst emot<br />
patienter med diabetes typ 1, det vill säga som oftast<br />
drabbar barn, ungdomar och unga vuxna. Patienter<br />
med diabetes typ 2 följs oftast upp på vårdcentraler. Vid<br />
komplikationer kan de dock remitteras till diabetesmottagningen.<br />
Psykologens uppgifter och arbetssätt<br />
På sektionen finns en psykolog.<br />
Remisser till psykologen skrivs av läkare, sjuksköterskor,
dietist, men även av patienten själv, en egenremiss. Den<br />
huvudsakliga uppgiften för psykologen är att bedriva<br />
samtalsterapi av kortare längd, oftast omkring fem samtal.<br />
Ibland förekommer längre samtalsserier då patientens<br />
behov kräver detta.<br />
Patienterna är från 18 år och uppåt. En del har<br />
nyligen insjuknat i diabetessjukdomen, medan andra<br />
har haft den i åtskilliga år, kanske decennier. Samtalen<br />
kan handla om att acceptera sin diagnos, att hitta en ny<br />
struktur i vardagen. För en del handlar det om att förhålla<br />
sig till att sjukdomen alltmer tär på kroppen och<br />
dess olika organ. Samtalen kan även fokusera på annat<br />
än diabetes, såsom ätstörningar, relationssvårigheter av<br />
olika slag, tuffa arbetsvillkor, höga krav på sig själv, de<br />
så kallade ”duktiga flickorna”, oförstående omgivning<br />
med mera.<br />
Tankar och känslor som på olika sätt kan påverka patienten<br />
och dennes/dennas situation ryms inom ramen<br />
för behandlingen.<br />
Vid bedömningssamtalet framkommer vad som<br />
är centralt för patienten och vad han/hon således vill<br />
och behöver fokusera på. Diabetes är en sjukdom som<br />
påverkar och påverkas av olika faktorer i patientens liv.<br />
En viktig uppgift i diabetesvård är att få patientens<br />
blodsocker att ligga på en viss nivå (inte långt från<br />
friskas blodsockernivå) och att vara stabilt. Det handlar<br />
om att förhindra hypoglukemier (låga blodsockernivåer)<br />
och hyperglukemier (höga blodsockernivåer) som direkt<br />
kan vara mycket besvärande för patienten men även för<br />
anhöriga och för att förhindra komplikationer på lång<br />
sikt (skador på ögon, njurar, hjärta - kärl, nerver m.m.).<br />
Patienten behöver ta stort eget ansvar i att balansera<br />
sitt blodsocker och sköta regelbundna tester av blodsockret,<br />
ta insulin flera gånger per dag, äta regelbundet,<br />
motionera med mera. För att kunna hantera egenvården<br />
på ett optimalt sätt är det av vikt att patienten accepterat<br />
sin sjukdom, den behandling och de levnadsvanor<br />
som krävs.<br />
För många är det smärtsamt att inse att de drabbats<br />
av en kronisk sjukdom. För att hantera den plågsamma<br />
situationen använder en del patienter sig av olika psykiska<br />
försvar, såsom exempelvis förnekande, splitting,<br />
bortträngning. Konsekvensen blir att de inte tar hand<br />
om sig och sin sjukdom, utan lever som om de vore<br />
62<br />
friska. Priset kan bli högt. Som en av patienterna efter<br />
trettio år med diabetes uttryckte det; ”det är först nu då<br />
jag fått problem med ögon och njurar som jag kan ta till<br />
mig att jag faktiskt har diabetes”.<br />
Att tillsammans med patienten öka förståelsen för vad<br />
som hindrar honom/henne att ta hand om sin sjukdom<br />
är en central uppgift för psykologen. Hindren, såväl<br />
yttre som inre kan vara många och på olika nivåer! Ibland<br />
räcker det med att patienten får konkreta råd och<br />
redskap, men ibland krävs mer djupgående psykologisk<br />
behandling.<br />
Utmaningar och möjligheter<br />
En av många utmaningar för psykologen i dagsläget är<br />
att stödja de många unga personer, främst kvinnor 18-<br />
20 år som kommer till mottagningen från barnkliniken.<br />
En del av dem har svåra problem såsom mycket höga<br />
blodsockervärden som på sikt riskerar att ge allvarliga<br />
komplikationer, ätstörningar i samband med diabetes,<br />
relationsproblem av olika slag, och höga krav på sig<br />
själva. De är på väg att bli vuxna men har ännu inte hittat<br />
sin plattform och sin vuxna identitet.<br />
En del har under lång tid legat bra i sina blodsocker,<br />
men sen hamnat i en situation där de inte orkar längre.<br />
Insikten om det destruktiva i att leva på detta sätt får en<br />
del av dem att känna skam och skuld. Andra har inte<br />
legat bra i sina blodsockervärden på många år, kanske<br />
för att de ännu inte kunnat acceptera sin sjukdom.<br />
De kanske vill få en förändring till stånd, men förmår<br />
inte detta på egen hand. Ibland finns det också en svår<br />
ätstörning som förhindrar en god blodsockernivå.<br />
Problemen kan vara mycket komplexa och nödvändigt<br />
blir då att på sikt skapa ett samarbete med olika befintliga<br />
behandlingsenheter såsom anorexi- bulimivården,<br />
barn- och ungdomspsykiatrin, vuxenpsykiatrin med<br />
mera.<br />
Hjärtmottagningen<br />
Hjärtmottagningens uppdrag<br />
Hjärtmottagningen på Sahlgrenska Universitetssjukhuset<br />
tillhör kardiologkliniken och tar emot patienter som
emitterats dit eller varit inlagda på vårdavdelning. Man<br />
arbetar i team och en del av arbetet handlar om rökavvänjning<br />
, stresshantering och krisbearbetning.<br />
Mottagningen för tobaksavvänjning ligger inom området<br />
kardiologi och är en integrerad del av hjärtmottagningen.<br />
Den är en specialistenhet riktad till rökare och<br />
snusare som behöver hjälp för att sluta använda tobak.<br />
Verksamheten vid mottagningen har präglats av<br />
intresset att få fram nya behandlingsmetoder. Det pågår<br />
alltid någon form av metodutveckling, oftast i samarbete<br />
med andra forskningsenheter. Ett aktuellt område är<br />
implementering av rökavvänjningsmetoder inom annan<br />
sjukvårdande verksamhet. För närvarande är intresset<br />
fokuserat på att skapa ett tobaksfritt sjukhus med hjälp<br />
till alla de patienter som besöker öppenvården eller är<br />
inneliggande.<br />
En del av mottagningens verksamhet är att utbilda<br />
sjukvårdspersonal i tobaksavvänjningsmetodik.<br />
Psykologens uppgifter<br />
Psykologen ingår i ett hjärtrehabiliteringsteam och<br />
ansvarar för behandlingen av riskfaktorerna rökning,<br />
stress och psykisk obalans orsakad av hjärtsjukdomen.<br />
Många patienter behöver hjälp med den rädsla som en<br />
hjärtsjukdom kan medföra. Ofta upplever patienterna<br />
sjukdomen som ett dödshot. De kan drabbas av ångest<br />
eller går ned i en depression, gamla trauman kan väckas<br />
till liv och skapa psykisk obalans. De vanligaste terapiformerna<br />
är kris- och korttidspsykoterapi.<br />
Behandlingen när det gäller tobaksavvänjning är<br />
inriktad på att öka motivationen, behandla nikotinberoendet<br />
med läkemedel och den starkt överinlärda vanan<br />
med beteendeterapeutiska tekniker. Hjälpen kan ges<br />
såväl individuellt som i grupprogram.<br />
På hjärtmottagningen finns en psykolog, som arbetar<br />
med sekundär prevention av hjärtpatienter, som är ansvarig<br />
för mottagningen för tobaksavvänjning och som<br />
bedriver kris- och korttidsterapi med hjärtpatienter. Ytterligare<br />
en psykolog är projektanställd för att medverka<br />
i skapandet av ett tobaksfritt sjukhus.<br />
63<br />
Reproduktionsmedicin, Kvinnosjukvården<br />
Verksamhetens uppdrag<br />
Inom Reproduktionsmedicin, Kvinnosjukvården utreds<br />
och behandlas patienter med ofrivillig barnlöshet<br />
(såväl kvinnlig som manlig orsak), hormonrubbningar,<br />
missbildningar, kromosomavvikelser samt smärttillstånd<br />
beroende på endometrios. Verksamheten erbjuder olika<br />
former av fertilitetsbefrämjande behandlingar exempelvis<br />
hormonstimulering, provrörsbefruktning (IVF),<br />
spermadonation, äggdonation, spermadonation till<br />
lesbiska par och preimplantatorisk diagnostik (PGD) då<br />
det finns hög sannolikhet för bärarskap av allvarlig känd<br />
genetisk sjukdom vid en framtida graviditet.<br />
Reproduktionsmedicin ansvarar för vård för patienter<br />
inom hela länet. Även patienter från Halland samt från<br />
övriga Sverige/Norden kan komma ifråga för behandling<br />
när specifik kompetens efterfrågas.<br />
Behandling av ofrivillig barnlöshet med IVF (sk.<br />
provrörsbefruktning) erbjuds på Reproduktionsmedicin<br />
med behandlingsstart före 38 års ålder hos kvinnan och<br />
med maximalt tre IVF-behandlingar med tillhörande<br />
frysåterförande. Målsättningen för verksamheten är att<br />
så många par som möjligt får barn men att också de<br />
par där inte utredning och behandling resulterar i barn<br />
skall uppleva optimalt omhändertagande och stöd i den<br />
aktuella livssituationen.<br />
I verksamheten arbetar barnmorskor, gynekologer,<br />
undersköterskor, biologer, biomedicinska analytiker,<br />
sekreterare samt psykolog (75 procent). Kurator finns<br />
inom verksamhetsområdet.<br />
Psykologens uppdrag och arbetssätt<br />
Arbetet innebär huvudsakligen kliniskt arbete med<br />
individer och par som kan komma på egenremiss eller<br />
via remiss från annan yrkesgrupp. Alla patienter erbjuds<br />
ett första samtal för ställningstagande till fortsatt behov<br />
av kontakt med psykolog. Exempel på fokus för samtal<br />
är den kris som kan aktiveras då behandling ej resulterar<br />
i graviditet, påfrestning i relation/sexualitet, komplikation<br />
i tidig graviditet, behandlingskomplikation och<br />
sekundär belastning i form av ångest och depression.
Samtal kan också ha fokus på de olika beslut patienten<br />
kan ställas inför exempelvis vid avslutande och ställningstagande<br />
rörande olika behandlingsalternativ.<br />
Som psykolog ingår det också att medverka vid<br />
psykosociala bedömningar och ställningstagande inför<br />
beslut om IVF-behandling.<br />
75 procent av de patienter som är aktuella för kontakt<br />
med psykolog genomför upptill 5 samtal, majoriteten<br />
av resterande mellan 5-15 samtal och bara i undantagsfall<br />
är det aktuellt med fler samtal. Det är vanligt att<br />
samtalen genomförs över tid och följer patientens medicinska<br />
process. Interventionen baseras på krisperspektiv,<br />
kognitivt perspektiv, psykoedukation och existentiell<br />
psykoterapi.<br />
Praktiskt innebär detta att patient får ökad kunskap<br />
om sin reaktion/funktion vid exempelvis kris, ångest<br />
och depression. Samtalen handlar också om förståelse<br />
för och stöd i kris med fokus på individ, relation och<br />
existentiella frågor. Samtal med fokus på strategier för<br />
beslutsfattande är också vanligt förekommande.<br />
På organisatorisk nivå ansvarar psykologen för den<br />
psykologiska kompetensen på enheten och att utåt<br />
verka för att öka kunskap om den psykologiska aspekten<br />
av ofrivillig barnlöshet. Detta innebär medverkan i<br />
forskning, samarbete med universitetet, utbildning och<br />
handledning internt och externt samt samarbete med<br />
övriga aktörer exempelvis patientföreningar.<br />
Fallbeskrivning<br />
Rada och Mohammed är i 35års åldern och har genomgått<br />
sina tre IVF-behandlingar utan att graviditet<br />
uppstått. Är i samband med avslutande samtal med läkare<br />
förtvivlade men avböjer kontakt med psykolog. Det går<br />
några veckor och sedan ringer Mohammed till barnmorska<br />
och berättar om sin oro för Rada. De bokas för samtal hos<br />
psykolog. Vid det första samtalet är mycket fokus kring<br />
Rada.<br />
Hon beskriver att det är svårt att stå ut med tanken<br />
att det inte kommer att bli något barn. Rada berättar<br />
med hjälp av Mohammed hur hon sover mycket, drar sig<br />
undan, gråter och har svårt att få vardagen att fungera.<br />
Samtalet handlar om vilket stöd hon behöver just nu men<br />
och också om andra möjligheter till stödinsatser om inte<br />
64<br />
situationen förbättras. Psykologen går igenom den struktur<br />
de behöver upprätta i vardagen för att påverka de depressiva<br />
symtom Rada beskrivit.<br />
Därefter kommer Rada själv vid 7 tillfällen. Mohammed<br />
önskar inte samtal och beskriver att han tycker att<br />
det är möjligt att tänka sig ett liv utan barn. Situationen<br />
stabiliserar sig, mycket tack vare det stöd Rada känner från<br />
vänner på sin utbildning och stöd från sin praktikplats.<br />
Samtalen har fokus dels på behovet av struktur i vardagen<br />
och dels på aktuell kris.<br />
Också andra kriser aktiveras som flykten från ursprungslandet<br />
och längtan efter den egna uppväxtfamiljen.<br />
Rada vill själv fortsätta med psykologsamtal längre än vad<br />
som är möjligt att erbjuda och undersöker därför andra<br />
möjligheter till detta. Rada påbörjar kontakt med skolkurator<br />
och avslutar sin kontakt med psykolog på Reproduktionsmedicin.<br />
Utmaningar och utvecklingsmöjligheter<br />
Utveckling och forskning rörande olika behandlingsmetoder<br />
för ofrivilligt barnlösa har i huvudsak ägt rum de<br />
senaste tjugofem åren. Detta innebär att verksamhetens<br />
metoder och arbetssätt ständigt är i förändring. De senaste<br />
åren har exempelvis behandling med äggdonation<br />
och donationsbehandling av lesbiska kvinnor tillkommit.<br />
Enheten arbetar idag under vårdgarantin och detta<br />
innebär en högre patientgenomströmning än tidigare.<br />
Som psykolog betyder detta att nya patientgrupper<br />
tillkommer och ramen för det psykologiska arbetet<br />
ändras. Specifik kunskap om nytillkomna patientgruppers<br />
livsvillkor och behandling behöver inhämtas och<br />
implementeras såväl i individuella kontakter som i<br />
organisation.<br />
Utvecklingsmöjligheter och utmaningar ligger också på<br />
forskningssidan och i organisation. Att bidra till att öka<br />
kunskap om psykologiska aspekter för denna patientgrupp,<br />
hur de eventuellt påverkas i sin relation och i sitt<br />
föräldraskap samt att sprida kunskapen om psykologiska<br />
aspekter vid ofrivillig barnlöshet till berörda patienter<br />
och andra vårdgivare är angeläget.
Avdelningen för klinisk genetik<br />
Verksamhetens uppdrag<br />
Avdelningen för klinisk genetik inom Sahlgrenska Universitetssjukhuset<br />
erbjuder genetisk utredning vid olika<br />
ärftliga sjukdomstillstånd. Det innebär en mottagningsverksamhet<br />
med genetisk information och genetisk<br />
vägledning och en laboratorieverksamhet för analys av<br />
prover.<br />
Psykologens uppgifter<br />
En psykolog finns inom denna avdelning. Denne<br />
bedriver kliniskt arbete vid genetisk diagnostik vilket<br />
inkluderar egen mottagning för patienter och friska<br />
personer inför ställningstagande till symptomatisk eller<br />
presymptomatisk genetisk testning. Det rör sig om bedömning<br />
av psykologiska resurser och om psykologisk<br />
behandling vilket innefattar informationsgivande och<br />
hjälp att psykologsikt bearbeta denna.<br />
I flera fall finns behov av att bearbeta relationer till<br />
släktingar som haft eller har den ärftliga sjukdomen<br />
innan man kan ta till sig informationen. En modell för<br />
genetisk vägledning har utvecklats. Psykologen möter<br />
även frågeställningar inför eventuell fosterdiagnostik.<br />
Dessutom bedrivs en hel del utvecklingsuppgifter<br />
såsom att utveckla omhändertagande, familjestöd och<br />
den etiska dialogen inom verksamheten. Även utbildningsuppgifter<br />
om genetisk vägledning och kvalitetsutveckling<br />
ingår. Handledning ges till genetiska vägledare<br />
inom <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong>.<br />
Utmaningar och möjligheter<br />
Klinisk genetik är ett nytt fält med behov av mycket<br />
kunskap om hur människor tar till sig information om<br />
ärftlighet. Detta är ett område för vidare forskning.<br />
Psykologisk kompetens behövs på många nivåer i detta<br />
utvecklingsarbete.<br />
65<br />
Enheten för fördjupad hörselrehabilitering<br />
och teknik<br />
Enhetens uppdrag<br />
Fördjupad hörselrehabilitering och teknik är en av fem<br />
enheter inom Hörselvården, Sahlgrenska Universitetssjukhuset<br />
(från 2009 Handikappförvaltningen).<br />
Ett tvärprofessionellt team erbjuder hörselrehabilitering<br />
för personer i vuxen ålder som är i behov av<br />
omfattande stödinsatser. Inom verksamheten finns en<br />
psykolog.<br />
Målgruppen består av vuxna personer med olika typer<br />
av hörsel- och balansrubbningar till exempel hörselnedsättning,<br />
tinnitus, ljudöverkänslighet samt yrsel och<br />
balansrubbningar till följd av inneröre- eller balansnervskador,<br />
till exempel Mb Meniere. Man vänder sig även<br />
till anhöriga.<br />
Psykologens uppgifter och arbetssätt<br />
Efter bedömning i remissteamet träffar psykologen<br />
patienter för utredning, psykoterapi eller psykologkonsultation.<br />
Som psykolog på Hörselvården för vuxna<br />
samarbetar man med hörselpsykologerna inom Döv-<br />
och blindteamet, Arbetsförmedlingen Rehabilitering<br />
Särskilda Resurser och Psykiatrisk mottagning för grava<br />
hörselskador. Psykologisk behandling föregås av ett eller<br />
flera utredningssamtal. Behandlingar som erbjuds är:<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
Kristerapi (cirka 8- 10 gånger) ges vid akuta kriser<br />
till följd av hörseltrauma. Psykologkonsultation<br />
(counselling) kan ske cirka fem gånger<br />
Korttidspsykoterapi ges med cirka 10 – 15 samtal<br />
med uppföljning efter tid<br />
Längre psykoterapi kan pågå under 1- 2 år<br />
Psykoeducation och mindfulness är två metoder<br />
som också förekommer i den psykologiska behandlingen.<br />
Teoretisk förankring och metodik är<br />
existentiell psykoterapi och kognitiv psykoterapi<br />
Målet för behandlingen är att underlätta för patienterna<br />
att integrera de, många gånger kroniska funktionsnedsättningarna<br />
samt konsekvenser detta för med sig för<br />
patienternas bild av sig själva, andra och världen/livet.
Hörsel- och balansrubbningar kräver ofta att patienten<br />
behöver förändra sitt förhållningssätt och handlingssätt<br />
i relation till sin identitet och kropp, relationer till<br />
andra människor, arbete och omvärld samt till deras<br />
syn på livet. Både besvären i sig, och konsekvenserna av<br />
hörsel- och balansrubbningen medför ofta en livskris<br />
och en existentiell kris. Patienterna ställs inför hur de<br />
skall återfinna en ny mening i sitt liv med de funktionsnedsättningar<br />
de nu har.<br />
Utmaningar och möjligheter<br />
Den medicinska modellen och den psykologiska modellen<br />
var för sig för ohälsa är missvisande. Istället behövs<br />
en biopsykosocial modell. Det kan vara flera olika<br />
faktorer som utlöser, vidmakthåller och förändrar hälsa<br />
och ohälsa.<br />
I den psykologiska behandlingen är det viktigt att<br />
beakta samtliga dessa faktorer och hur de upplevs av<br />
patienten. Kroppsliga förändringar, till följd av hörsel-<br />
och balansrubbning förändrar inte enbart den auditiva<br />
perceptionen och balansen, utan patientens hela<br />
livsvärld förändras.<br />
Vid sidan av korta behandlingar behöver det finnas<br />
utrymme för längre psykoterapier. Enbart symtominriktade<br />
terapier medför för många patienter inte en<br />
tillräcklig och hållbar förändring.<br />
Kliniken för dermatologi och venereologi<br />
Klinikens bakgrund och uppdrag<br />
Sedan 1985 finns på Sahlgrenska Universitetssjukhuset,<br />
kliniken för Dermatologi och Venereologi, en<br />
mottagning för hivpositiva. I arbetet med patienterna<br />
uppmärksammade teamet tidigt att många av dessa gav<br />
uttryck för psykiska problem. Uttryck som till exempel<br />
depression, isolering, ångest, aggression, utageranden<br />
och missbruk.<br />
En psykolog är knuten till teamet för att bereda<br />
patienterna möjlighet att bearbeta den psykologiska<br />
problematik som sjukdomstillståndet i enskilda fall<br />
medför.<br />
66<br />
Psykologens uppgifter<br />
Målgruppen för psykologens arbete är främst hivpositiva<br />
och deras anhöriga från kliniker inom <strong>Västra</strong><br />
Götaland.<br />
Utöver de hivpositiva vänder sig psykologverksamheten<br />
till patienter som kan räknas som riskgrupper:<br />
manliga homosexuella som uttrycker önskan om<br />
psykologkontakt i mötet med Gayhälsan, Göteborg och<br />
patienter vars livsföring har medfört att de smittats av<br />
andra sexuellt överförbara sjukdomar.<br />
Psykologens uppgift är att bereda patienterna möjlighet<br />
att bearbeta sin livsföring så att dessa kan etablera<br />
ett mera ansvarsfullt sätt att leva sin sexualitet. Från<br />
samhällets perspektiv är detta ett hivpreventivt arbete.<br />
Smittskyddsläkaren har möjlighet att till psykologen<br />
remittera patienter med riskbeteende och som brutit<br />
mot förhållningsreglerna för stöd och samtal.<br />
Mål och metoder<br />
Psykologverksamhetens målsättning är att via psykoterapeutiskt<br />
arbete verka för att öka förståelsen för, och<br />
bearbetningen av, den psykiska problematik det innebär<br />
att leva med hivinfektion. Psykoterapins fält är att förstå<br />
det unika sätt individen förbinder sig till tillvaron. Att<br />
gemensamt rekonstruera de erfarenheter som verkar<br />
tvingande för individens sätt att uppfatta och förstå sin<br />
tillvaro och att analysera de konflikter inom individen<br />
som leder till dess specifika lösningssätt.<br />
Det psykoterapeutiska arbetet strävar efter att möjliggöra<br />
att patienten kan inta en position där han uppfattar<br />
sig som fri att etablera sig som vuxen. Det vill säga<br />
som ansvarig för sitt liv och sina handlingar, både som<br />
enskild individ och som samhällsmedborgare.<br />
Psykologverksamhetens övergripande syfte är att<br />
medverka till att:<br />
•<br />
•<br />
ingen smittspridning sker från den redan<br />
infekterade gruppen<br />
förhindra nya fall av hivinfektioner bland utsatta<br />
grupper såsom homosexuella män och patienter<br />
som smittats av andra könssjukdomar.
Genom att arbeta direkt med hivpositiva, deras sexuella<br />
kontakter samt andra som smittats med sexuellt överförbara<br />
sjukdomar nås många av de personer som har<br />
riskbeteende. Därigenom kan riktad information ges till<br />
dessa grupper samt initiering av olika former av stöd ske<br />
till ett större ansvarstagande.<br />
Obesitasmottagningen<br />
Verksamhetens uppdrag<br />
På Obesitasmottagningen, Sahlgrenska Universitetssjukhuset<br />
utreds och behandlas patienter med fetma.<br />
Behandlingens syfte är att genom viktreduktion minska<br />
risker och följdsjukdomar som är associerade till fetma.<br />
Patienterna behandlas av läkare, sjuksköterska, dietist<br />
och psykolog.<br />
Behandlingsalternativen är kostbehandling, pulverkost,<br />
läkemedelsbehandling eller en kombination av<br />
dessa. Sedan april 2008 finns även möjlighet för patienterna<br />
att genomgå KBT-behandling i gruppform.<br />
Psykologens uppgift<br />
På mottagningen arbetar en psykolog. Uppdraget är att<br />
utarbeta, genomföra och kontinuerligt utvärdera gruppbehandlingar<br />
med KBT-inriktning. Dessutom ingår<br />
i psykologens uppgifter att införa ett KBT-perspektiv<br />
på hela mottagningen genom att handleda och utbilda<br />
övriga personalkategorier.<br />
Ett KBT-behandlingsprogram har utarbetats med de<br />
specifika patienter som behandlas på mottagningen<br />
i åtanke. Upplägget innebär att patienterna vid 10<br />
tvåtimmarssessioner under en period av sex månader<br />
deltar i en behandling med syfte att förändra ogynnsamma<br />
tankestrukturer och beteenden för att uppnå<br />
viktreduktion. De första åtta sessionerna genomförs en<br />
67<br />
gång i veckan och de uppföljande två med två månaders<br />
mellanrum. Sessionerna leds av psykologen i samarbete<br />
med en dietist.<br />
I psykologens arbetsuppgifter ingår även att bedöma<br />
vilka patienter som har förmåga att tillgodogöra sig<br />
KBT-behandling i gruppform. Behandlingsprogrammet<br />
innehåller teman såsom beteendeförändring, kognitiv<br />
omstrukturering, målsättning, kroppsuppfattning,<br />
viktstabilitet och vidmakthållande, allt ur ett psykoedukativt<br />
perspektiv.<br />
Behandlingssessionerna har ett förbestämt strukturerat<br />
upplägg och består av information om det för<br />
veckan aktuella temat samt diskussion kring patienternas<br />
individuella arbete mellan sessionerna. För att<br />
styra patienternas individuella arbete får de mellan varje<br />
session utföra ett antal hemuppgifter.<br />
Utmaningar och möjligheter<br />
Obesa patienter är en traditionellt svårbehandlad grupp.<br />
Viktresultaten av behandling är ofta blygsamma och<br />
patienternas målsättningar överstiger ofta de resultat<br />
som uppnås.<br />
Att som psykolog finna sätt att ändå motivera patienterna<br />
till fortsatt, livslångt, arbete med sin vikt är en av<br />
de främsta utmaningarna. Att dessutom i ett ständigt<br />
ökande remissflöde försöka erbjuda så många patienter<br />
som möjligt så bra behandling som möjligt är ytterligare<br />
en stor utmaning. Det finns ett stort behov av vidare<br />
forskning på och utvärdering av existerande psykologiska<br />
behandlingar inom området.
Handikappförvaltningen -<br />
Funktionsnedsättningar och habilitering<br />
Barn - och ungdomar med funktionsnedsättningar<br />
Vuxna med funktionsnedsättningar<br />
Hörsel - och dövverksamhet<br />
69
Funktionsnedsättningar och<br />
habilitering<br />
Verksamhetens uppdrag<br />
Handikappförvaltningen i <strong>Västra</strong> Götaland består av<br />
Habiliteringsverksamhet, Hörsel- och dövverksamhet,<br />
Synverksamhet och Tolkverksamhet.<br />
Habiliteringsverksamheterna finns i Göteborg, Södra<br />
Bohuslän, FyrBoDal, Skaraborg och Södra Älvsborg.<br />
Handikappförvaltningen ger stöd och insatser till barn,<br />
ungdomar och vuxna med varaktiga funktionsnedsättningar.<br />
Stöd ges även till anhöriga och berörda personer<br />
i närmiljön. Personalen inom de olika verksamheterna<br />
har särskild kunskap om funktionsnedsättningar och<br />
deras konsekvenser för den enskilde.<br />
Verksamhetens mål är att på olika sätt bidra till att<br />
personer med funktionsnedsättning ska ges möjlighet<br />
att leva ett fungerande vardagsliv, ha en god livskvalitet<br />
och kunna vara delaktiga i samhället.<br />
Målgrupp<br />
Habiliteringen ger stöd och insatser till barn, ungdomar<br />
och vuxna med varaktiga funktionsnedsättningar samt<br />
stöd till anhöriga och andra berörda personer i närmiljön.<br />
Målgruppen för Habiliteringen är personer med<br />
varaktiga funktionsnedsättningar såsom utvecklingsstörning,<br />
olika former av rörelsehinder till exempel<br />
cp-skador, ryggmärgsbråck och muskelsjukdomar, autism<br />
och autismliknande tillstånd, Aspergers syndrom,<br />
ADHD+DCD (DCD innebär motoriska och perceptuella<br />
svårigheter), förvärvad hjärnskada samt personer<br />
med flerfunktionshinder.<br />
Målgruppen inom Hörsel- och dövverksamheten<br />
är personer med förvärvad eller medfödd hörselskada,<br />
dövhet samt dövblindhet.<br />
70<br />
Antal psykologer<br />
Inom Barn- och ungdomshabiliteringen finns det<br />
39 psykologtjänster, inom Vuxenhabiliteringen 23<br />
stycken och inom Hörsel- och dövverksamheten finns 3<br />
psykologtjänster. Handikappförvaltningens psykologer<br />
(65 tjänster) har särskild kunskap om det psykologiska<br />
området kring funktionsnedsättningar och om hur det<br />
kan påverka vardagslivet.<br />
<strong>Psykologer</strong>nas arbetsuppgifter och arbetssätt<br />
Psykologen arbetar i tvärprofessionella team med<br />
arbetsterapeut, kurator, logoped, läkare, sjukgymnast,<br />
sjuksköterska, specialpedagog, fritidskonsulent och<br />
dietist. I psykologens arbetsuppgifter ingår:<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
utredning så som neuropsykologisk utredning,<br />
utvecklingsbedömningar, psykoterapibedömningar<br />
behandling till exempel stödjande samtalskontakter,<br />
psykoterapi, familje- och anhörigsamtal<br />
utbildning<br />
konsultation/handledning till exempelvis förskola,<br />
skola och personal i angränsande verksamheter som<br />
till exempel gruppboenden<br />
kvalitetssäkring på olika nivåer<br />
metod- och instrumentutveckling, framför allt<br />
inom Hörsel- och dövverksamheten.<br />
Målgrupperna inom Handikappförvaltningen kräver<br />
ett arbetssätt där man använder sig av många olika<br />
arbetssätt och metoder; inte minst för att de kognitiva<br />
förutsättningarna är mycket varierande hos patienterna.<br />
Olika tekniker används hämtade från olika ”skolbildningar”<br />
som kognitiv psykoterapi, kognitiv beteendeterapi,<br />
gestaltterapi, psykodynamisk terapi, bildterapi och<br />
neuropsykoterapi. Dessa är väl beskrivna men de flesta<br />
utvärderingar som gjorts gäller andra målgrupper/diagnoser.<br />
Behandlingen inom Handikappförvaltningen kräver<br />
i extra hög grad en individanpassning utifrån den<br />
enskildes förutsättningar och det gäller för psykologen<br />
att vara uppfinningsrik och hitta kreativa lösningar i det<br />
enskilda fallet.
Inom Barn- och ungdomshabiliteringen erbjuds några<br />
förskolebarn intensivinlärning, en metod som är baserad<br />
på beteendeterapeutisk/inlärningspsykologisk grund.<br />
Ett tätt samarbete med förskola och föräldrar hjälper<br />
barnen till att utvecklas och lära sig färdigheter som förbättrar<br />
kommunikation och samspel med omgivningen.<br />
Fallbeskrivning<br />
Dan remitteras till Barn – och Ungdomshabiliteringen när<br />
han är knappt 2 år gammal .<br />
Hans motoriska utveckling är så kraftigt försenad och avvikande<br />
att han har en funktionsnedsättning.<br />
Föräldrarna får kontakt med kurator och psykolog som<br />
informerar dem om habiliteringens arbetssätt och de får<br />
möjlighet att berätta om Dans bekymmer. Det visar sig<br />
att han är en viljestark 2-åring som ”kan själv” men hans<br />
motoriska begränsningar gör honom mycket frustrerad och<br />
han får dagligen många och stora utbrott. Föräldrarna<br />
är utmattade och ledsna över att inte förstå hur de skall<br />
hjälpa sonen. Teamets psykolog hjälper dem att se det normala<br />
2-års trotset hos Dan, att se det friska i hans utbrott<br />
men även vilka gränser han behöver. Vid samtal kommer<br />
den sorg föräldrarna bär på fram.<br />
När han närmar sig 3- årsåldern, ökar oron över att han<br />
inte utvecklas som andra barn. Psykologen föreslår en<br />
utvecklingsbedömning för att tydligare kunna följa hans<br />
utveckling. Under utredningen märks att det är svårt att<br />
locka Dan till de uppgifter som skall göras och även enkla<br />
lekar verkar han ointresserad av. Bedömningen visar att<br />
han sannolikt har en utvecklingsstörning. I samtal med<br />
föräldrarna berättar psykologen att han även har svårigheter<br />
med samspel och att hon tror att han har en autistisk<br />
problematik.<br />
Diagnoserna fastställs inte direkt utan uppföljande<br />
bedömning behövs. De motoriska avvikelserna komplicerar<br />
diagnossättningen. Han får nu under det kommande året<br />
extra hjälp på förskolan för att stimulera de områden där<br />
han har svårigheter. Psykologen och andra team-medlemmar<br />
ger råd och stöd till personal och familj.<br />
När Dan är 4 år gör psykologen en uppföljande utredning.<br />
Hon gör även ett besök på förskolan för att titta på hans<br />
lek med de andra barnen och prata med personalen. Hon<br />
71<br />
gör en intervju med föräldrarna där de får berätta allt de<br />
minns från hela hans barndom. Det visar sig att trots det<br />
stöd han fått så har han inte hunnit ikapp sina jämnåriga.<br />
Diagnoserna lindrig utvecklingsstörning och även<br />
autism sätts. Föräldrarna erbjuds föräldrautbildning om<br />
autism där psykologen är en av de yrkesgrupper som deltar.<br />
Eftersom Dan har mer än 2 år till skolstart ges han möjlighet<br />
att delta i intensivinlärningsprogrammet. Psykologen,<br />
tillsammans med andra yrkeskategorier träffar honom varannan<br />
vecka på habiliteringen för träning och de utbildar<br />
personal och föräldrar i metoden.<br />
När Dan är 7 år och skall börja skolan har hans kommunikation<br />
och språk samt förmåga att anpassa sig till en<br />
inlärningssituation förbättrats. Han har sin utvecklingsstörning<br />
och tydliga drag av autism men svårigheterna är<br />
så lindriga att han kan gå som individintegrerad särskoleelev<br />
i ”sin” skola.<br />
Under skolåren som följer samtalar Dan med skolans<br />
psykolog, när han är ledsen för att han inte blivit förstådd<br />
eller har missförstått något. Skolpsykologen har kontakt<br />
med habiliteringens psykolog angående frågor runt funktionsnedsättningarna.<br />
Föräldrarna kontaktar habiliteringens psykolog när Dan är<br />
14 år. Han har kommit in i puberteten och har svårt att<br />
förstå hur han skall handskas med alla känslor som kommer,<br />
vad som är privat osv.<br />
Han träffar sin psykolog igen och inbjuds till en tonårsgrupp<br />
där man med specialanpassat material pratar om<br />
sexualitet och allt runt omkring detta. Föräldrarna märker<br />
att Dan lärt sig en hel del och de är inte längre så oroliga<br />
att han skall råka illa ut.<br />
Inför 18 årsdagen erbjuds han fortsatt stöd från vuxenhabiliteringen.<br />
Fallbeskrivning<br />
Sebastian får kontakt med Vuxenhabiliteringen när han är<br />
20 år. Han har fungerat någorlunda i skolan, godkänd i<br />
alla ämnen, men har haft svårt i umgänget med kamrater.<br />
Han har mest intresserat sig för dataspel och har uppfattats<br />
som udda och själv känt sig utanför.<br />
Han har slutat gymnasiet i förtid och försöker få arbete,<br />
men misslyckas. Sebastian bor hemma, är nästan alltid
hemma, vänder på dygnet, sitter och spelar dataspel on-line<br />
nätterna igenom. Han missköter hygienen, glömmer att<br />
äta och isolerar sig alltmer. Föräldrarna får honom att söka<br />
hjälp inom vuxenpsykiatrin.<br />
Där gör man en utredning som resulterar i diagnosen<br />
Aspergers syndrom, en neuropsykiatrisk diagnos, som kan<br />
innebära svårigheter att självständigt klara sin vardag.<br />
Sebastian erbjuds kontakt med en psykiater för antidepressiv<br />
medicinering, och remitteras även till Vuxenhabiliteringen.<br />
Där erbjuds Sebastian och hans föräldrar att delta i en<br />
gruppverksamhet, som leds bland andra av en psykolog. En<br />
grupp för honom och en grupp för föräldrarna.<br />
Deltagandet ger både Sebastian och hans föräldrar möjlighet<br />
till mer kunskap kring diagnosen, hur vardagliga<br />
svårigheter kan se ut och kompenseras, rättigheter vad<br />
gäller annat samhälleligt stöd och en introduktion till<br />
Habiliteringens arbete.<br />
72<br />
Det är givande för dem att utbyta erfarenheter och tips<br />
med övriga deltagare. Efter gruppen fortsätter Sebastian i<br />
enskilda samtal hos psykolog med ett ”funktionshindertänkande”.<br />
Sebastian tycker det är skönt att möta någon som<br />
förstår hur jobbigt han haft det och hur han fortfarande<br />
kämpar.<br />
Psykologen är en samtalspartner där Sebastian får<br />
möjlighet att fundera kring sina funktionsnedsättningar<br />
och vilken hjälp han är i behov av för att hantera dem.<br />
Kontakten innebär en möjlighet att formulera realistiska<br />
livsmål.<br />
Genom att få en ökad förståelse av sig själv mår<br />
Sebastian bättre på sikt och undviker att hamna i djupa<br />
depressioner som kräver psykiatrisk vård.
Strategiskt arbete och<br />
arbetsmiljöarbete<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
Folkhälsoarbete<br />
Avdelningen för funktionshinder<br />
Intern företagshälsovård - Hälsan & arbetslivet<br />
Institutet för stressmedicin (ISM)<br />
Arbets- och miljömedicin (AMM), Sahlgrenska Universitetssjukhuset<br />
Psykologisk och psykiatrisk katastrofledningsgrupp (PKL)<br />
73
Folkhälsoarbete<br />
Folkhälsokommitténs uppdrag och målgrupp<br />
Kommittén utgår från vision <strong>Västra</strong> Götaland - Det<br />
goda livet. Den har uppdrag och ansvar för utveckling<br />
av välfärds- och folkhälsoarbetet i <strong>Västra</strong> Götaland.<br />
Arbetet baseras på en kunskapssyn på folkhälsoarbete<br />
som tvärvetenskapligt kunskapsområde. Det nationella<br />
målet för hälsa ”att skapa samhälleliga förutsättningar<br />
för en god hälsa på lika villkor för hela befolkningen” är<br />
övergripande i allt folkhälsoarbete.<br />
I den kanslienhet som stödjer kommittén arbetar<br />
utvecklingsledare med olika grundprofessioner, varav en<br />
är psykolog.<br />
Psykologkunskapen i arbetet som<br />
utvecklingsledare<br />
Den psykologiska kunskapen om processer som präglas<br />
av samspelet mellan organisation, grupp och samhälle är<br />
mycket användbar. Kunskap och teorier som utgår från<br />
individens utveckling är även den värdefull.<br />
Ett av de nationella målområdena för folkhälsoarbete<br />
omfattar deltagande metoder, empowerment (ungefärlig<br />
betydelse egenkontroll, självständighet) och aktionsforskning.<br />
Individens välbefinnande och psykiska hälsa<br />
är utgångspunkten i detta arbete.<br />
74<br />
Barns- och ungas uppväxtvillkor<br />
Ett område för arbetet är barns - och ungas uppväxtvillkor.<br />
Tillsammans med kommuner, hälso- och sjukvård<br />
samt frivilliga aktörer och även nationellt bedrivs samverkan<br />
och utvecklingsarbete.<br />
Arbetet sker ihop med kollegor som har kunskap i<br />
andra fördjupningsområden till exempel kost och<br />
fysisk aktivitet och den frivilliga sektorn. Vad det gäller<br />
regionfullmäktiges uppdrag exempelvis att bilda hälsofrämjande<br />
nätverk sker arbetet oftast i samarbete med<br />
regionkansliets olika förvaltningar.<br />
Exempel<br />
Folkhälsokommittén bidrar i forskningsprojekt inom<br />
Sahlgrenska Akademin angående övervikt och fetma hos<br />
barn och ungdom och i forskning om samband stress<br />
och psykisk hälsa.<br />
Ett område som fått förnyad aktualitet genom folkhälsopropositionen<br />
våren 2008 är regeringsuppdraget<br />
att ta fram mätmetoder för psykisk hälsa.<br />
Enheten har tidigare deltagit i detta då Socialstyrelsen<br />
på regeringsuppdrag från 2003 skulle ta fram<br />
mätmetoder för psykisk hälsa.
Avdelningen funktionshinder<br />
och delaktighet<br />
Verksamhetens uppdrag och målgrupp<br />
Avdelningen funktionshinder och delaktighet ska verka<br />
för att funktionshinderaspekterna är väl integrerade i<br />
regionens verksamheter och i den samverkan som sker<br />
mellan <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> och andra aktörer.<br />
Det kan exempelvis handla om att ta fram och sprida<br />
målgruppsrapporter, riktlinjer för fysisk tillgänglighet,<br />
bemötandeutbildning, information i anpassade former,<br />
upphandlingsunderlag och FoU inom funktionshinderområdet.<br />
Avdelningen funktionshinder och delaktighet ska<br />
också verka för goda förutsättningar för regionens hälso-<br />
och sjukvård att ge stöd och insatser till individer med<br />
varaktig funktionsnedsättning.<br />
Det kan exempelvis handla om att ta fram och sprida<br />
verktyg som tydliggör och/eller förenklar hjälpmedelsförskrivningen<br />
för verksamheterna eller som ger stöd<br />
och vägledning i olika rehabiliterings- och habiliteringsfrågor.<br />
Avdelningens arbete bygger på följande<br />
värderingar:<br />
•<br />
•<br />
•<br />
Alla människor har lika värde, såväl samma rättigheter<br />
som skyldigheter och samma rätt att få dem<br />
respekterade<br />
Vi betraktar människan som en person med ett<br />
värde i sig och ser inte människan som ett objekt<br />
eller ett föremål för åtgärder. Människans värde är<br />
oberoende av vilka egenskaper, nytta eller funktion<br />
hon har<br />
Människor med funktionsnedsättning och verksamheters/enheters<br />
behov och villkor/förutsättningar<br />
är utgångspunkter för vårt arbete.<br />
<strong>Psykologer</strong>nas uppgifter, metoder och arbetssätt<br />
Två psykologer är anställda på avdelningen funktionshinder<br />
och delaktighet. De är anställda som utvecklingsledare.<br />
Tjänsterna förutsätter inga psykologstudier<br />
men psykologers kunskap och erfarenhet är en mycket<br />
användbar tillgång i arbetet.<br />
Avdelningen har ett konsultativt arbetssätt och<br />
samverkar alltid med ansvarig sektor/verksamhet och<br />
brukarrepresentanter. Utvecklingsledaren har oftast en<br />
samordnande roll, är en ”spindel i nätet”. Kunskap i<br />
organisationspsykologi kommer väl till pass.<br />
75<br />
Att sprida information och kunskap är centralt, rapportskrivning<br />
tillhör vardagen och dessa delar underlättas<br />
av en fördjupad förståelse av olika kommunikationsstrategier.<br />
I arbetet ingår också att granska forskningsrapporter,<br />
att analysera data och att tolka statistik, både kvalitativt<br />
och kvantitativ. Detta behövs bl.a. för att kunna förse<br />
politiker med beslutsunderlag.<br />
Avdelningen lägger stor vikt vid att kombinera ett<br />
individperspektiv med samhälls- och organisationsperspektiv,<br />
begrepp och teoribildningar som psykologer är<br />
väl förtrogna med och vana att tillämpa i olika sammanhang.<br />
Utmaningar och möjligheter<br />
Utmaningen att arbeta övergripande och strategiskt består<br />
framför allt i att finna metoder och tillvägagångssätt<br />
att integrera ett horisontellt perspektiv hos alla anställda<br />
och i all verksamhet inom <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong>.<br />
Det horisontella perspektivet innebär också att all<br />
verksamhet generellt tydligare ska utgå från FN:s deklaration<br />
om de mänskliga rättigheterna (MR), att beakta<br />
mångfald och verka mot all form av diskriminering.<br />
Om detta MR-perspektiv får större genomslagskraft ges<br />
många medborgare i <strong>Västra</strong> Götaland större möjligheter<br />
till delaktighet och tillgänglighet. Trots att mångfald är<br />
en tillgång för samhället är utanförskapet stort hos flera<br />
grupper. En av dessa är personer med funktionsnedsättning<br />
där avdelningen funktionshinder och delaktighet<br />
har ett särskilt ansvar.<br />
En annan utmaning är att finna samverkan och ”brobyggande”<br />
mellan individstöd (habilitering, rehabilitering,<br />
hjälpmedel) och arbetet med ökad tillgänglighet<br />
för personer med funktionsnedsättning. Det kan exempelvis<br />
handla om att stimulera samarbete mellan de<br />
som producerar och förskriver hjälpmedel och de som<br />
tillverkar och ansvarar för kollektivtrafiken.<br />
Psykologisk kunskap om individen, gruppen och<br />
organisationen är en viktig kunskapskälla för båda dessa<br />
utmaningar.
Intern företagshälsovård -<br />
Hälsan & arbetslivet<br />
Verksamhets uppdrag och målgrupp<br />
Hälsan & arbetslivet är <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong>s<br />
interna företagshälsovård och den är en oberoende<br />
expertresurs inom områdena arbetsmiljö och rehabilitering,<br />
som har kompetens att identifiera och beskriva<br />
sambanden mellan arbetsmiljö, organisation, produktivitet<br />
och hälsa.<br />
Uppdraget är att vara en intern konsultorganisation<br />
inom området företagshälsovård, arbetslivsutveckling<br />
och arbetsmiljörevision.<br />
Hälsan & arbetslivet är en egen förvaltning med<br />
knappt hundra anställda med olika professioner som<br />
servar regionens anställda med tjänster inom rehabilitering<br />
och systematiskt arbetsmiljöarbete.<br />
Man driver även och är delaktiga i olika projekt med<br />
fokus på rehabilitering och arbetsmiljö.<br />
Antalet psykologer<br />
För närvarande finns åtta anställda legitimerade psykologer<br />
inom förvaltningen. Detta kan dock variera över<br />
tid.<br />
<strong>Psykologer</strong>nas uppgifter<br />
<strong>Psykologer</strong>na arbetar konsultativt med psykosociala<br />
arbetsmiljöfrågor och med arbetslivsinriktad rehabilitering<br />
och genomför utbildningar/föreläsningar inom<br />
dessa områden. De arbetar med insatser på individ-,<br />
grupp- och organisationsnivå. På individnivå är det<br />
samtal med arbetsrelaterade fokus som stresshantering,<br />
kommunikation, arbetsrelationer, chef- medarbetarskap.<br />
Även individuellt chefsstöd erbjuds. Aktiv medverkan<br />
sker i rehabiliteringsarbetet genom individkontakter,<br />
flerpartsmöten och olika typer av bedömningar.<br />
På gruppnivå är det utbildning, konflikthantering,<br />
handledning (både för arbetsgrupper, löst sammansatta<br />
grupper och chefsgrupper) och olika insatser i arbetsgrupper<br />
som teamutveckling och krisstöd. Vanligt tema<br />
för insatser i arbetsgrupper är kommunikation.<br />
På organisationsnivå arbetar psykologer med systematiskt<br />
arbetsmiljöarbete, förändringsarbete, utbildning,<br />
konsultation och arbetsmiljökartläggningar.<br />
Utbildningsteman är till exempel stress, hot och<br />
våld, kommunikation, konflikthantering, kränkande<br />
särbehandling, organisationsförändringar, ledarskap och<br />
medarbetarskap.<br />
76<br />
Ett annat sätt att dela in typen av uppdrag är i<br />
hälsofrämjande, förebyggande och återskapande/efterhjälpande.<br />
De flesta uppdrag på individnivå är återskapande/efterhjälpande<br />
medan det är större fokus på<br />
hälsofrämjande och framför allt förebyggande när det<br />
gäller grupp- och organisationsnivå.<br />
Utmaningar och möjligheter<br />
På rikspolitisk nivå finns förslag om att ge företagshälsovården<br />
mer resurser och stärka dess roll i rehabiliteringen.<br />
Den statliga utredningen om socialförsäkringssystemet<br />
som presenterades i december 2007 föreslog<br />
att företagshälsovården skall avlasta primärvården och<br />
bedriva hälso- och sjukvård; att en framtida företagshälsovård<br />
ska stå på tre ben; primärvård, försäkringsuppgifter<br />
och arbetsmiljö.<br />
Det positiva är att företagshälsovården ses som en<br />
central faktor för att sänka sjukskrivningstalen. De nya<br />
sjukskrivningsreglerna skapar även de ett större tryck på<br />
åtgärder i rehabiliteringsarbetet.<br />
En framtida marknad för Hälsan & arbetslivet kopplad<br />
till detta är en större efterfrågan på bedömningar<br />
av arbetsförmåga. <strong>Psykologer</strong> kan få en utmejslad roll i<br />
dessa bedömningar utifrån sin utredande kompetens.<br />
En utmaning för företagshälsovården med större<br />
individfokus och ett mer dominerande medicinskt perspektiv<br />
är att samtidigt rymma de hälsofrämjande och<br />
förebyggande aspekterna av arbetsmiljöarbetet.<br />
I ljuset av ovanstående och med tanke på att det ibland<br />
finns en ”akutkultur” är det en utmaning för psykologer<br />
att bidra till att värna om Hälsan & arbetslivets hälsofrämjande<br />
och förebyggande insatser samt att bidra till<br />
att fokus även läggs på grupp och organisation.<br />
Det är viktigt psykologer står för en konsultativ grundsyn<br />
med ambitionen att genom insatser öka lärandet i<br />
kunskapsorganisationen.<br />
En annan utmaning är behovet av kunskap och rutiner<br />
angående förändringsarbete. Detta kan då minska behovet<br />
av efterarbete från företagshälsovårdens sida genom<br />
de negativa konsekvenser som ofta blir fallet idag.
Institutet för stressmedicin (ISM)<br />
ISM verkar för att stress och stressrelaterad ohälsa minskar<br />
genom att bedriva forskning samt föra ut erfarenheter<br />
och kunskaper inom det stressmedicinska området.<br />
ISM ska därigenom medverka till att göra <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong><br />
till förebild vad det gäller hälsofrämjande<br />
arbetsplatser och behandling av stressrelaterad ohälsa.<br />
Verksamheten omfattar tre samverkande delar; forskning,<br />
prevention samt utredning/behandling.<br />
Målgrupp är patienter med stressrelaterad ohälsa, och i<br />
dagsläget tar man emot patienter som uppfyller kriterierna<br />
för diagnos utmattningssyndrom och är i ett tidigt<br />
skede(sjukskrivna kortare tid än sex månader).<br />
Psykologens uppgifter<br />
På ISM finns en psykolog anställd med placering på<br />
behandlingssektionen. Psykologen bidrar med kunskap<br />
och utvecklingsarbete inom alla verksamhetsdelarna,<br />
men tyngdpunkten ligger inom det kliniska arbetet,<br />
som bedrivs inom ramen för ett team.<br />
Ofta görs multidisciplinära bedömningar av patienten.<br />
Detta är en patientgrupp som behöver förstås<br />
utifrån ett biopsykosocialt synsätt.<br />
Psykologens främsta uppgift är att utreda och bedöma<br />
patientens problematik och ge rekommendationer och<br />
hänvisning till fortsatt behandling, samt delta i utvecklandet<br />
av behandlingsstrategier.<br />
Bakgrunden till att man drabbas av ett utmattningssyndrom<br />
kan se mycket olika ut. Överbelastningen<br />
har ofta ha uppstått i samband med arbetsrelaterade<br />
problem men det är vanligt att man även finner andra<br />
faktorer som bidragit till sårbarhet. Exempel på detta<br />
är tidiga trauman, affektiv sjukdom, PTSD- reaktioner,<br />
betydande relationsproblematik med mera. Att noggrant<br />
utreda bakomliggande faktorer är därför viktigt.<br />
Psykologen är beroende av ett upparbetat nätverk av<br />
behandlare med olika specialkompetenser att hänvisa till<br />
för fortsatt behandling.<br />
Som ett led i detta har ISM startat ett preventions- och<br />
behandlarnätverk vars syfte är att vara ett forum för<br />
kunskapsspridning och erfarenhetsutbyte. Psykologen<br />
är en av nyckelpersonerna i nätverket som idag har 300<br />
deltagare. Aktiviteter hålls två gånger per termin, oftast<br />
77<br />
i form av inbjudna föreläsare men även som riktade<br />
utbildningsdagar.<br />
Psykologens uppgifter spänner över samtliga de arbetsområden<br />
som psykologer arbetar med. Utbildning och<br />
metodutveckling är viktiga inslag. Psykologen deltar i<br />
flera projekt som syftar till att utveckla behandlingsstrategier,<br />
exempelvis: utveckling och spridning av sömnbehandlingsmodell<br />
i grupp enligt KBT och utprovning<br />
och utvärdering av ett neuropsykologiskt screeninginstrument.<br />
ISM har ett 20-tal olika forskningsprojekt på gång.<br />
Psykologen bidrar i de studier som berör behandling.<br />
Exempel är en studie gällande kognitiv funktion hos<br />
patienter med utmattningssyndrom, samt en studie där<br />
fysisk aktivitet jämförs med KBT- behandling.<br />
Utmaningar och möjligheter<br />
Arbetet med att kartlägga den stressrelaterade ohälsan<br />
är ett nytt verksamhetsområde där psykologisk kunskap<br />
behöver tillföras på många nivåer.<br />
Ett fortskridande arbete pågår med att beskriva och<br />
vetenskapligt belägga diagnosen utmattningssyndrom<br />
utifrån symtom, funktionsnivå och förlopp. Olika<br />
behandlingsinsatser ska värderas och en grund behöver<br />
skapas för att kunna göra prognoser.<br />
Kunskapen ska spridas till verksamheter så som<br />
primär- och företagshälsovård, Försäkringskassan med<br />
flera för att skapa en samsyn vad gäller rehabilitering<br />
och sjukskrivning.<br />
Psykologen har en självklar roll i detta arbete och det<br />
finns behov av fler psykologer inom verksamheten,<br />
särskilt för psykologer med intresse för forskning.<br />
En viktig uppgift för psykologen är att utveckla<br />
neuropsykologiska instrument som fångar upp denna<br />
patientgrupps specifika svårigheter, något som det idag<br />
arbetas med på flera nivåer. Ytterligare ett<br />
utvecklingsområde är att rikta fokus mot<br />
patientgruppen unga vuxna.
Arbets- och miljömedicin (AMM),<br />
Sahlgrenska Universitetssjukhuset<br />
Verksamhetens uppdrag<br />
Arbets- och miljömedicin (AMM) har uppdraget att<br />
främja hälsa i arbetslivet och att utreda och förebygga<br />
ohälsa orsakad av faktorer i arbetsmiljö och omgivande<br />
miljö: kemiska, fysikaliska, psykosociala och ergonomiska<br />
faktorer.<br />
Verksamheten bedrivs inom tre huvudområden: patientutredningar<br />
vid misstänkt arbetsrelaterad ohälsa;<br />
utredning och forskning kring samband mellan faktorer<br />
i arbets- och omgivningsmiljön och ohälsa; information<br />
och utbildning inom området.<br />
Samtliga verksamhetsområden kräver ett tvärvetenskapligt<br />
angreppssätt med nära samarbete mellan<br />
personal med olika specialistkompetens inom medicin,<br />
kemi/teknik, ergonomi, psykologi och beteendevetenskap.<br />
Organisatoriskt tillhör AMM Sahlgrenska Universitetssjukhuset<br />
och har hela länet och norra Halland som<br />
upptagningsområde.<br />
Antalet psykologer<br />
På AMM finns tre psykologer, varav två disputerade och<br />
en doktorand.<br />
Psykologuppgifter<br />
<strong>Psykologer</strong>na är verksamma inom samtliga huvudområden.<br />
I det patientrelaterade arbetet görs två typer<br />
av utredningar; dels exponeringsutredningar gällande<br />
psykisk belastning i arbetet ( till exempel höga psykiska<br />
krav, bristande kontroll, bristande socialt stöd, obalans<br />
mellan ansträngning och belöning, mobbning);<br />
dels neuropsykologiska utredningar för bedömning av<br />
kognitiv funktionsnedsättning på grund av yrkesmässig<br />
exponering för lösningsmedel (neurotoxiska kemikalier<br />
såsom färg, lack, lim, rengöringsmedel).<br />
Undervisning och information ges om bland annat<br />
psykosociala arbetsmiljöfrågor, beteendetoxikologi,<br />
stress och stressrelaterad ohälsa, arbetstider, metodik vid<br />
utredning och forskning.<br />
Rådgivning och handledning inom ramen för olika<br />
utbildningar och forskning utgör en viktig och ökande<br />
del av verksamheten. <strong>Psykologer</strong> anlitas för utredningar<br />
78<br />
och utbildningsinsatser inom företag och offentlig<br />
verksamhet.<br />
Samtliga psykologer deltar i eller driver egen<br />
forskning och projektverksamhet. Kunskaps- och<br />
forskningsfältet spänner över områden som involverar<br />
arbetspsykologi, klinisk psykologi, långtidseffekter av<br />
lösningsmedelsexponering, hälsofrämjande ledarskap,<br />
användning av informations- och kommunikationsteknik<br />
hos unga vuxna och metodkunskap.<br />
<strong>Psykologer</strong>na samarbetar med övriga arbetsmedicinska<br />
kliniker i Sverige, psykologer och beteendevetare inom<br />
företagshälsovården, Institutet för stressmedicin (ISM),<br />
Göteborgs universitet (bl. a. institutionen för Arbetsvetenskap,<br />
Handelshögskolan). Även internationellt<br />
samarbete finns.<br />
Utmaningar och möjligheter<br />
En utmaning är att vinna gehör för psykologiska förklaringsmodeller<br />
i arbetsskadeärenden, där man traditionellt<br />
lutat sig mot numeriska gränsvärden för bedömning<br />
av så kallad skadlig inverkan i arbetet.<br />
En annan utmaning är att i den tvärvetenskapliga<br />
verksamheten, klinik såväl som forskning, värna om<br />
och upprätthålla psykologers unika kompetens vid<br />
bedömning, planering och genomförande av psykologiska<br />
metoder. Angeläget är också att utveckla och<br />
sprida kunskapen om hur psykometriska metoder kan<br />
användas i medicinskt forsknings- och utredningsarbete.<br />
Det finns ett stort behov i arbetslivet av mer kunskap<br />
om hur den psykosociala arbetsmiljön kan förstås och<br />
beskrivas. Vidare finns ett stort behov av kunskap om<br />
hur man utifrån förståelse för mänskliga psykiska förutsättningar<br />
och behov i olika funktioner och roller kan<br />
utforma och genomföra genomtänkta åtgärder för bättre<br />
psykosociala förhållanden. Behovet av kunskap om hur<br />
man systematiskt kan utvärdera och lära av genomförda<br />
åtgärder är också stort. Dessa behov pekar på stora tilllämpningsmöjligheter<br />
för psykologers yrkeskunskaper.
Psykologisk och psykiatrisk katastrofledningsgrupp<br />
(PKL-grupp)<br />
Verksamhetens uppdrag<br />
På alla akutsjukhus i regionen finns en organisation för<br />
omhändertagande vid allvarliga händelser. Denna verksamhet<br />
leds av en psykologisk och psykiatrisk katastrofledningsgrupp<br />
(PKL). Genom stödprogram för direkt<br />
och indirekt drabbade ska PKL-verksamheten förebygga<br />
och lindra psykiska efterverkningar och så långt möjligt<br />
förhindra att psykisk ohälsa och funktionsnedsättning<br />
utvecklas. Den ska vidare identifiera riskpersoner som<br />
behöver remitteras till sjukvårdens ordinarie verksamheter.<br />
I PKL-gruppen ingår personer, som arbetar inom<br />
sjukhusen. Vid behov ska PKL-grupperna samverka<br />
med andra sjukhus samt med primärvården och kommunernas<br />
grupper för psykosocialt omhändertagande<br />
(POSOM).<br />
79<br />
<strong>Psykologer</strong>s uppgifter<br />
Inom området verkar psykologer med utbildning i psykotraumatologi.<br />
Dessa psykologer arbetar i vanliga fall<br />
inom andra verksamheter, exempelvis psykiatrin.<br />
Det finns en centralt placerad beredskapspsykolog på<br />
deltid vid PKMC (Prehospitalt och Katastrofmedicinskt<br />
Centrum) för beredskap och kompetens i psykologiska<br />
och psykosociala frågor.<br />
Psykologens uppgift är bland annat att vara sammanhållande<br />
för de regionala PKL-grupperna. I såväl regionala<br />
som lokala PKL-grupper ingår psykologer. Tyngdpunkten<br />
för psykologen är att ansvara för psykologisk<br />
kompetens, för krisintervention, för identifiering av<br />
kvarstående stressreaktioner och för rådgivning och<br />
adekvat information inom organisationen och utåt.<br />
Psykologens uppgift kan också vara att genomföra en<br />
psykologisk genomgång, debriefing, för insatspersonal<br />
som utsatts för starka påfrestningar i samband med<br />
allvarlig händelse.
Utmaningar och möjligheter<br />
Slutord<br />
81
Utmaningar och möjligheter<br />
Övergripande samordning och planering<br />
<strong>Psykologer</strong> är i <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> en liten yrkesgrupp,<br />
cirka en och en halv procent av alla anställda. De<br />
arbetar ofta i verksamheter med chefer som har annan<br />
profession och där de utgör en minoritet.<br />
Kunskapstillväxten inom psykologin gör att behovet<br />
att uppdatera sig är stort och det ställer stora krav på att<br />
självständigt orientera sig utåt gentemot utbildningsinstitution,<br />
forskning och kollegor. Enskilda verksamheter<br />
har ofta svårt att anordna specifika utbildningar och att<br />
arbeta med specifika frågeställningar kring psykologers<br />
arbetsmetoder.<br />
Det övergripande Kompetensrådet för psykologer<br />
(bilaga1) som bland annat arbetar med PTP- frågor,<br />
utbildningsinstitutionen, praktikplatser, specialistutbildningsfrågor<br />
och vidare andra frågor rörande kompetensförsörjning<br />
och kompetensutveckling är ett viktigt<br />
forum för att samordna, följa och utveckla psykologin i<br />
regionen.<br />
Rådets arbete kan utvecklas och ge mervärde exempelvis<br />
när det gäller att samordna utbildningar, föreläsningar<br />
och arbetsgrupper. Förutom ekonomiska fördelar ges<br />
vinster av att man utvecklar nätverk utifrån olika intresseområden<br />
inom psykologiska verksamheter. När det<br />
gäller moment i specialistutbildningen kan man se klara<br />
fördelar med en sådan samordning.<br />
Den psykologiska expertisen behöver också komma<br />
till uttryck inom övergripande planering av hälso- och<br />
sjukvård på motsvarande sätt som den medicinska gör<br />
via exempelvis de medicinska rådgivarna.<br />
Kompetensförsörjning och kompetensplanering<br />
<strong>Psykologer</strong> är en yrkesgrupp som tar och länge har tagit<br />
stort ansvar för den egna kompetensutvecklingen. Det<br />
är angeläget att det intresse som finns att vidareutbilda<br />
sig och fördjupa sitt yrkeskunnande går hand i hand<br />
med de behov av kompetens som finns i verksamheterna<br />
och att de individuella kompetensutvecklingsplanerna<br />
sätts i ett sammanhang.<br />
82<br />
Ett sätt att göra det är att erbjuda en specialistutbildning<br />
som stämmer med behoven i verksamheterna, som<br />
kopplar ihop det kliniska arbetet, teoretiska moment,<br />
handledning och forskningsmoment.<br />
Man får då en kontinuitet och en styrning när det<br />
gäller kompetensen i verksamheten och en fördelning av<br />
nyare och mer erfarna psykologer.<br />
Det behöver finnas en linje från verksamhetsförlagd<br />
praktik under utbildningen (15 veckor), PTP- tjänstgöringen<br />
efter psykologexamen, kliniskt arbete för att bli<br />
erfaren i yrket inom ett särskilt område och så småningom<br />
för en del en formaliserad specialiseringsutbildning<br />
med de moment den innehåller. Verksamheterna skulle<br />
också vinna på flera disputerade psykologer.<br />
Ett samarbete och en samordning av delar i specialistutbildningen<br />
inom <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> skulle borga<br />
för att man får en kvalitativt likvärdig psykologverksamhet<br />
över hela regionen.<br />
Klinisk forskning och kvalitets- och<br />
verksamhetsutveckling<br />
Det pågår mycket litet av klinisk forskning med anknytning<br />
till psykologin i <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong>s<br />
verksamheter. <strong>Psykologer</strong> med forskningsintresse finns<br />
oftast enbart på utbildningsinstitutionerna.<br />
De forskaranknutna och disputerade personer som är<br />
psykologer arbetar mestadels inom Sahlgrenska Universitetssjukhuset.<br />
Det rör sig om ett tjugotal, det vill säga,<br />
cirka tre procent av alla anställda psykologer.<br />
Utbildningen i sig är forskningsanknuten, PTP-<br />
tjänstgöringen stimulerar till projektarbete och specialistutbildningen<br />
kräver att man gör ett publicerbart<br />
forskningsarbete. Hittills har det dock inte i någon<br />
större utsträckning funnits möjligheter eller incitament<br />
för att kombinera kliniskt arbete och verksamhetsnära<br />
forsknings- och utvecklingsarbete.<br />
Då <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> (24) ser kvalitets- och<br />
verksamhetsutveckling och även forskning som framgångsfaktorer<br />
så ger det möjligheter för att de psykologiska<br />
kunskapsområdena bättre tas tillvara för att<br />
förbättra verksamheterna. Det behövs även system som
underlättar för klinisk forskning och adjungerade professurer<br />
eller lektorat; kombinationstjänster. Rapporten<br />
har i sina beskrivningar av olika verksamhetsområden<br />
pekat på många möjligheter till och behov av utveckling<br />
och förbättringar.<br />
Kompetenscentra<br />
Det blir allt vanligare med inrättande av kompetenscentra<br />
för specifika diagnoser. Vid de diagnoser där<br />
utredning och behandling innefattar psykologiska<br />
kunskapsområden behöver psykologer finns med bland<br />
de kompetenser som bygger upp dessa centra.<br />
Samhällstrender och preventionspsykologi<br />
Dagens samhälle ger människor ökade möjligheter<br />
men ställer också ökade krav när det gäller att hantera<br />
information, att välja bland många alternativ, att skapa<br />
egen struktur i vardagen, att klara av förändringar och<br />
nyorientera sig i familjesituation, skola och arbetsliv.<br />
Det är oftare än tidigare psykiska och sociala skeenden<br />
som utgör påfrestningar och utlöser sjukdom och<br />
ohälsa, inte minst hos barn och ungdomar. Människor<br />
har ofta goda kunskaper om hur man skall leva vad gäller<br />
exempelvis sömn, matvanor och motion, men man<br />
lever ändå inte efter den kunskap man har<br />
Allt fler människor har svårt att uppnå och hålla en<br />
balans i livet som svarar till människans grundbehov. I<br />
krissituationer av olika slag blir detta särskilt kännbart.<br />
<strong>Psykologer</strong> är en av de professioner som bidrar till beteende-<br />
och attitydförändringar hos individer och detta<br />
arbete behöver ske inom många olika delar av vården.<br />
Psykologisk kunskap kan i större utsträckning än idag<br />
användas för att förstärka arbetet med livsstilsrelaterad<br />
ohälsa och i det förebyggande arbetet med riskgrupper.<br />
Psykologisk kunskap kan användas direkt i patientarbete,<br />
vid handledning, utbildning och vid utvärdering<br />
av olika program.<br />
83<br />
Preventionspsykologisk kunskap är också av stort värde i<br />
ett övergripande folkhälsoarbete. Det finns goda modeller<br />
bland annat från Holland hur man systematiskt kan<br />
arbeta övergripande med detta område (25).<br />
Psykologiska behandlingsmetoder,<br />
kvalitet och tillgänglighet<br />
Det finns mycket att utveckla när det gäller behandlingsmetoder<br />
i klinisk verksamhet där man ofta har<br />
individer med blandad problematik. Det finns få studier<br />
som tittat på nyttan med mer sammansatta insatser över<br />
tid i psykiatriska sammanhang trots att detta är mer<br />
regel än undantag.<br />
Det är också angeläget som SBU påpekar att den<br />
kunskap man har kommer till användning så att befolkningen<br />
får del av fungerande psykologiska metoder vid<br />
olika slags psykisk ohälsa (12). Det handlar bland annat<br />
om psykologisk behandling vid depression, ångesttillstånd,<br />
personlighetsstörningar och även vid psykoser<br />
Psykologisk korttidsbehandling inom primärvården<br />
har visat sig ha god effekt och att vara ett kostnadseffektivt<br />
sätt att hjälpa människor. Psykologisk behandling<br />
har visat sig göra god nytta även vid en del somatiska<br />
sjukdomar.<br />
Den tekniska utvecklingen ger nya möjligheter till ökad<br />
tillgänglighet och patientsäker vård och behandling. Assisterad<br />
självhjälp via internet öppnar för nya sätt att nå<br />
ut med information och behandling. Till exempel vid<br />
fobier och ångest har behandling via nätet visat sig vara<br />
en framkomlig väg.<br />
Psykologisk rådgivning och vägledning per telefon är<br />
ett enkelt sätt att öka medborgarnas tillgång till psykologisk<br />
expertis. Likaså kan frågor och svar via internet<br />
vara ett sätt att öka tillgängligheten.<br />
I dagsläget är möjligheten att nå kontakt med psykolog<br />
direkt; via akutverksamhet nästan obefintlig(även<br />
inom psykiatrin). Behov av och möjligheter att öka<br />
tillgängligheten på detta område bör utredas.
Neuropsykologiska frågeställningar inom<br />
alla områden av vården<br />
Alltmera uppmärksammas de svårigheter som människor<br />
kan ha till följd av utvecklingsrelaterade störningar,<br />
skador eller sjukdomar som påverkar centrala nervsystemet<br />
och ger problem med kognitiva funktioner, inlärning,<br />
koncentration, uppmärksamhet, aktivitetsnivå,<br />
planering, sociala kontakter med mera.<br />
Svårigheter inom dessa områden är alltmera kännbara<br />
i vårt samhälle som i stor utsträckning förutsätter<br />
informationsinhämtande, problemlösning och flexibilitet<br />
i tanke och handling.<br />
Kunskapstillväxten inom psykologin och neurobiologin<br />
är snabb och det utvecklas allt bättre metoder, såväl<br />
psykologiska test som hjärnavbildningsmetoder för<br />
att belysa och beskriva denna typ av svårigheter. Det<br />
utvecklas också pedagogiska program för att stimulera<br />
inlärning och utveckling av färdigheter och det finns<br />
också en del läkemedel som kan göra skillnad.<br />
Det utvecklas lovande anpassningar av psykoterapeutiska<br />
metoder vid ADHD och Aspergers syndrom.<br />
Datorbaserade program för att stimulera arbetsminnet<br />
tas också fram. Noggrann diagnostik, vare sig det rör<br />
sig om barn med utvecklingsrelaterade störningar eller<br />
vuxna med förvärvade hjärnskador spelar stor roll för att<br />
man ska få rätt pedagogiskt och annat stöd och ibland<br />
rätt medicinering. En noggrann psykologisk utredning<br />
är en viktig del i detta arbete.<br />
En god kunskap om starka och svaga sidor gör också<br />
att individen och dennes närstående kan förhålla sig till<br />
en eventuell funktionsnedsättning.<br />
Neuropsykologin har sin plats inom de flesta områden<br />
inom hälso- och sjukvården där psykologer arbetar.<br />
Behoven förväntas öka liksom möjligheterna för psykologer<br />
att göra nytta genom den snabba kunskapstillväxt<br />
som sker.<br />
Uppmärksammas skall att även inom primärvården<br />
är det angeläget att känna igen personer med den här<br />
typen av svårigheter för att lotsa rätt i vården och för<br />
att anpassa insatser utifrån de speciella förutsättningar<br />
funktionsnedsättningar av detta slag kan innebära.<br />
84<br />
Primärvård<br />
Av hälso- och sjukvårdslagen framgår att primärvården,<br />
som en del av den öppna vården, utan avgränsning vad<br />
gäller sjukdom, ålder eller patientgrupper, ska svara för<br />
befolkningens behov av sådan grundläggande medicinsk<br />
behandling, omvårdnad, rehabilitering och förebyggande<br />
arbete som inte kräver sjukhusens medicinska eller<br />
tekniska resurser eller annan särskild kompetens.<br />
Målet utifrån idéskissen Medborgarnas Primärvård (26),<br />
är att 80 procent av all vård ska erbjudas inom primärvården.<br />
I Framtidens sjukvård, utvecklingsstrategi för<br />
hälso- och sjukvården i <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> (27)<br />
sägs också att vården ”nära” medborgarna skall tillgodose<br />
cirka 80 procent av vårdbehovet.<br />
En av de yrkesgrupper som behöver finnas inom<br />
primärvården för att tillgodose en god hälso- och sjukvård<br />
på lika villkor för befolkningen är psykologer. En<br />
utmaning är att medborgarna vid alla primärvårdsenheter<br />
inom <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> får träffa psykolog<br />
vid behov för att få hjälp med psykologisk bedömning<br />
och behandling<br />
Psykologen har en viktig roll att fylla när det gäller<br />
personer med psykisk ohälsa, personer med sammansatt<br />
symtomatologi och även vid en del somatiska sjukdomstillstånd.<br />
Det handlar om att möta vårdsökande och<br />
göra bedömningar utifrån helhetsperspektivet, att göra<br />
avgränsade insatser där så behövs och att rekommendera<br />
andra insatser där det behövs.<br />
Psykologen bistår andra yrkesgrupper med psykologisk<br />
kunskap genom handledning, konsultation och<br />
utbildning.<br />
Psykologisk kompetens har en självklar roll i ett tvärprofessionellt<br />
arbete med rehabilitering för att förebygga<br />
och minska sjukskrivningar och skapa förutsättningar<br />
för återgång i arbete. I teamarbetet integreras psykologiska,<br />
psykosociala och somatiska faktorer till en<br />
helhetsbedömning av den enskilde patienten.<br />
Psykologen är väl förtrogen med människas utvecklingsstadier<br />
och möter människor från barn till vuxen<br />
ålder. Vid utökad satsning på psykologkompetens inom<br />
primärvården bör man överväga att subspecialisering för<br />
olika åldersgrupper.
Inom primärvården betonas ofta vikten av förebyggande<br />
arbete. Flera satsningar görs för närvarande bland annat<br />
i form av livsstils- och rökavvänjningsmottagningar.<br />
Inom det psykologiska området utvecklas tankar om<br />
detta i Socialstyrelsens skrivelse Psykosocial kompetens<br />
inom Primärvården (28 ). Här betonas att det inom primärvården<br />
kan var särskilt påkallat att uppmärksamma<br />
metoder av egenvård som självhjälpslitteratur, telefonkontakter<br />
samt riktade behandlingsprogram på internet.<br />
I alla former av självhjälp är det viktigt att psykologer<br />
finns med i utveckling och administrering.<br />
En ytterligare utmaning är att vidareutveckla olika<br />
gruppformer för stöd och behandling – från riktade<br />
psykoterapeutiska grupper till deltagande i tvärgrupper<br />
ihop med andra kategorier där psykologen står för<br />
särskilda inslag.<br />
En grupp patienter har behov av en längre psykoterapi<br />
vilket inte idag kan erbjudas inom primärvården. Det<br />
handlar om en grupp människor med stort lidande men<br />
så pass god funktionsnivå att de inte har möjlighet att<br />
få del av öppenvårdspsykiatrins resurser. Denna grupp<br />
är väl känd av både primärvård och specialistpsykiatrin.<br />
Den får inte den insats utifrån behov som den är berättigad<br />
till. Behovet av mellanformer där längre kontakter<br />
kan erbjudas är stort för att undvika att patienter bollas<br />
mellan serier av korttidsbehandlingar utan sammanhang<br />
med varandra och för att förhindra försämring över tid.<br />
Barn och unga<br />
Barn och ungdomars hälsa och utveckling behöver<br />
ytterligare uppmärksammas. En vidare utveckling av<br />
metoder och förhållningssätt för det hälsofrämjande och<br />
preventiva arbetet, av samverkansformer och kunskapsstöd<br />
för insatser avseende psykisk hälsa hos barn och<br />
ungdomar är angeläget. Kunskap om hälsans bestämningsfaktorer<br />
(risk- och frisk/skyddsfaktorer), betydelsen<br />
av tidiga insatser och om tidiga tecken på psykisk<br />
ohälsa och avvikande utveckling bör genomsyra arbetet.<br />
Mödra- och barnhälsovårdens psykologverksamhet re-<br />
85<br />
presenterar ett brett kunskapsområde i ett expanderande<br />
kunskapsfält och psykologisk kompetens är betydelsefull<br />
i utvecklingen av arbetssätt och innehåll inom mödra-<br />
och barnhälsovården för att främja och förebygga<br />
psykisk hälsa. Det gäller framför allt olika former för<br />
generellt och riktat kunskapsbaserat föräldrastöd och<br />
tidig upptäckt och tidiga insatser för barn och familjer i<br />
riskmiljöer. Utmaningar finns i mötet med nya reproduktiva<br />
möjligheter som väcker existentiella och etiska<br />
dilemman, konsekvenser av barn- och vuxenpsykiatrins<br />
tydligare specialisering, mötet med ett jämställt föräldraskap<br />
och nya familjebildningar i ett genusperspektiv.<br />
För att möjliggöra en fortsatt sammanhållen vårdkedja<br />
inom mödra- och barnhälsovården för psykologverksamheten<br />
och en specialisering inom professionen bör<br />
psykologverksamheten drivas i sådan regi att insatserna<br />
erbjuds på lika villkor inom såväl mödrahälsovård som<br />
barnhälsovård oavsett vårdgivare.<br />
En utmaning för psykologer inom området barn och<br />
unga inom primärvården är att vara med och forma en<br />
första linjens hälso- och sjukvård avseende psykisk hälsa.<br />
Att utveckla det tvärprofessionella arbetet, teamarbetet,<br />
samverkan och samarbetet med andra för barn, unga<br />
och föräldrar viktiga vårdverksamheter och myndigheter<br />
är i högsta grad angeläget. Psykologens uppdrag som<br />
metodutvecklare, utbildare, konsult, bedömare och behandlare<br />
med inriktning på mer avgränsad problematik<br />
kommer att vara än mer central.<br />
En väl utbyggd första linjens sjukvård kan komplettera<br />
befintliga insatser inom exempelvis elevhälsa, socialtjänst<br />
samt ungdomsmottagningar för att begränsa<br />
antalet barn och ungdom som blir i behov av psykiatriska<br />
insatser. Sannolikt har primärvården möjlighet att<br />
ha ett hälsofrämjande perspektiv som är till gagn för de<br />
terapeutiska insatserna.
Psykiatri<br />
En utmaning är att göra psykiatrin till en attraktiv<br />
arbetsplats för såväl psykologer som andra yrkesgrupper<br />
så att den kunskap som finns om behandling av psykisk<br />
ohälsa kommer till maximal nytta.<br />
Den psykologiska kunskapen och kompetensen efterfrågas<br />
alltmer och är ett väsentligt bidrag till kompetensutveckling<br />
och vidareutveckling i både befintligt<br />
arbete och vid förändrade arbetssätt. Inom ramen för<br />
ökade krav på noggrann och differentierad diagnostik<br />
aktualiseras frågan om specialistfunktioner – specialisering<br />
inom vissa områden. Psykiatrin är ett område där<br />
exempelvis neuropsykologisk kunskap om individens<br />
kognitiva förutsättningar och eventuella funktionsnedsättningar<br />
behöver vägas in vid planering och genomförande<br />
av insatser.<br />
Det är angeläget att psykologers utredande och behandlande<br />
kunskaper kommer särskilt de svårast sjuka<br />
till del inom psykiatrin. Det handlar bland annat om<br />
människor med psykotiska störningar där tidiga och<br />
mångsidiga insatser betyder mycket för återhämtning,<br />
det handlar om personer med svåra personlighetsstörningar<br />
där adekvat behandling har goda effekter och det<br />
handlar om rättspsykiatrins patienter där pedagogiska<br />
och behandlande insatser behöver utvecklas och tilllämpas<br />
utifrån individernas förutsättningar.<br />
86<br />
Många psykologer har en specialistutbildning inom för<br />
psykiatrin väsentliga områden, något som används på<br />
ett sparsamt sätt. Svensk psykiatri skulle ha mycket att<br />
vinna på att ta till sig och satsa på specialistutbildade<br />
kliniska psykologer och specialisttjänster utifrån en<br />
modell från Norge (19).<br />
Det är även önskvärt att välkomna psykologer att ta ett<br />
större ansvar i organisatoriska och ledande sammanhang.<br />
Några områden där psykologers kunskap i större utsträckning<br />
kan användas är:<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
Forskning och utvärdering angående olika behandlingsinsatser<br />
Vuxenklinisk forskning och utvärdering genom<br />
specialistarbeten<br />
Utveckling och införande av nya behandlingsformer<br />
Kvalitetssäkring och kvalitetsutveckling<br />
Behandling av neuropsykiatriska tillstånd<br />
Fördjupat arbete med gruppen unga vuxna med<br />
svåra psykiska störningar.
Slutord<br />
Kompetensrådets kartläggning visar på en bredd i<br />
psykologers uppgifter och arbetsområden och att de ofta<br />
arbetar i nära samarbete med andra yrkesgrupper för att<br />
förverkliga uppdrag, mål och visioner.<br />
Utifrån psykologperspektiv ses en utmaning för hälso-<br />
och sjukvård i att än mera förena och använda olika<br />
typer av kunskap om människan i hennes sammanhang<br />
så att befolkningen får del av samlad kompetens. Detta<br />
gynnar den enskilda människan i en aktuell situation<br />
av sjukdom och ohälsa och det gynnar utvecklingen av<br />
folkhälsa.<br />
Sjukvården har hittills framgångsrikt fokuserat på<br />
sjukdomar och hur man med medicinska insatser botar<br />
och lindrar dessa, den medicinska utvecklingen är och<br />
har under många år varit snabb. Hälso- och sjukvården<br />
stärks ytterligare om ett helhets- och lärandeperspektiv<br />
får större utrymme och därmed människors egna resurser<br />
i riktning mot hälsa och välbefinnande.<br />
Det fungerar läkande, förebyggande och hälsobefrämjande<br />
om man inom vården och alla dess viktiga möten<br />
kombinerar de båda perspektiven; att behandla utifrån<br />
organperspektivet och att bemöta och behandla utifrån<br />
människan som en handlande person som ska styra sitt<br />
liv.<br />
Uppdelningen av människan i kropp och psyke är en<br />
konstruktion som är praktisk ibland men som inte<br />
stämmer med modern kunskap om den mänskliga organismen<br />
som en biopsykosocial helhet (29).<br />
En modern, professionell hälso- och sjukvård har<br />
förmåga att tillämpa parallella synsätt och infallsvinklar<br />
beroende på vad som passar i den enskilda situationen.<br />
Det förutsätter också en tvärprofessionell kompetensstruktur,<br />
ett gott samarbetsklimat och lyhördhet för den<br />
vårdsökande och dennes närstående.<br />
Att försöka skilja kroppen från själen är<br />
som att försöka skilja havet från vågorna<br />
87<br />
Spinoza
Referenslista<br />
1. <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> 2005, Vision <strong>Västra</strong> Götaland<br />
2. <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong>. Det goda livet i <strong>Västra</strong> Götaland, <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong>s budget 2007 med<br />
flerårsplaner 2008-2009<br />
3. <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong>. En region öppen mot omvärlden, <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong>s budget 2009<br />
4. Währborg Peter, 2002, Stress och den nya ohälsan ,Natur och Kultur. ISBN:9127090078<br />
5. Antonovsky Aaron, 2005, Hälsans mysterium. Natur och Kultur. ISBN 9127110273, ISBN-13<br />
9789127110274<br />
6. www. folkhalsoinstitutet.se<br />
7. Socialdepartementet prop. 2007/08:110, En förnyad folkhälsopolitik. Regeringskansliet<br />
8. De medicinska sektorsråden, <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong>, 2000. Medicinsk utveckling 2000-2010.Rapport<br />
juni 2000. De regionala medicinska sektorsrådens bedömning av den medicinska utvecklingen kommande<br />
10-årsperiod.. <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong><br />
9. <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> 2006, <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong>s Plattform<br />
10. Sveriges Psykologförbund. Yrkesetiska principer för psykologer i Norden<br />
11. Regeringskansliet, 2008, LOV att välja - Lag Om Valfrihetssystem, SOU 2008:15<br />
12. www.sbu.se<br />
13. Andersson, G.,Cuipers,P., Carlbring, P., & Lindefors, N., 2007, Effects of Internet-delivered cognitive beha<br />
viour therapy for enxiety and mood disorders. Rewiew Series: Psychiatry, 9, 9-14<br />
14. Nathan P. E., Gorman J. M. (eds.) 1998, A Guide to Treatments that works, Oxford University<br />
Press, New York.<br />
15. Roth A, Fonagy P, 2005, What works for whom, Guilford Press, ISBN 1572306505, 9781572306509<br />
16. www.sbu.se Medicinsk vetenskap & Praxis, nr 1/2008<br />
17. Finn, S.E. In our clients shoes - Theory & Techniques of Therapeutic Assesement, 2007, Lawrence Erlbaum<br />
Associates, ISBN 0-8058-5764-8<br />
18. Arbetsgrupp med företrädare för landsting och Sveriges Psykologförbund 2006, Nationell handbok för<br />
praktisk tjänstgöring för psykologlegitimation (PTP).www.vgregion.se/bestall eller Sveriges Psykologför<br />
bund.<br />
88
19. Göteborgs Universitet, Psykologiska Institutionen, Vart tar PTP- psykologen vägen?, Rapport från student<br />
firman vårterminen 2008<br />
20. www.lovdata.nu, Lov om etablering och genomforing av psykisk helsevern (psykisk helsevernloven)<br />
21. Verksamhetsbeskrivning för Mödra- och barnhälsovårdspsykologerna i <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> 2006<br />
22. Västkom och <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong>, Gemensamma riktlinjer för kommunerna och regionen i <strong>Västra</strong><br />
Götaland om samverkan avseende barn och ungdom med sammansatt psykisk/psykiatrisk och social proble<br />
matik, 2005<br />
23. Nylander L, Holmqvist M, Gustafson L, Gillberg C. ADHD in adult psychiatry. Minimum rates<br />
and clinical presentation in general psychiatry outpatients. Nord J Psychiatry 2008;62:000. Oslo<br />
24. <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong>, Strategi för regiongemensam kvalitets- och verksamhetsutveckling, RSK 520-<br />
2007<br />
25. www.riagg.ijsseland.nl<br />
26. <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> 2008, Vägen till medborgarnas primärvård<br />
27. <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong>, 2005, Framtidens sjukvård, utvecklingsstrategi för hälso- och sjukvården i <strong>Västra</strong><br />
<strong>Götalandsregionen</strong>, Regionkansliet<br />
28. Socialstyrelsen, skrivelse, 2007, Psykosocial kompetens i primärvården, Art. Nr. 2007-107-22<br />
29. Damasio, Antonio R, Descartes misstag, 2003-07, Natur och Kultur, ISBN: 9127097285<br />
89
Bilaga 1<br />
Kompetensrådet för <strong>Psykologer</strong><br />
Den regionala yrkesspecifika beredningsgruppen för<br />
psykologer; Kompetensrådet, bildat i mars 2006 har<br />
som uppgift att skapa likvärdiga förutsättningar för en<br />
långsiktigt jämn och högkvalitativ psykologverksamhet<br />
inom VGR.<br />
Psykologin som vetenskap och tillämpning är i kraftig<br />
utveckling. En medveten styrning av hur psykologiska<br />
kunskaper och metoder kommer till användning,<br />
liksom en närmare vetenskaplig koppling och aktivitet i<br />
den kliniska verksamheten, är av stor vikt för att främja<br />
utvecklingen av arbetsfältet.<br />
Kompetensrådet verkar på uppdrag av Personalstrategiska<br />
avdelningen i <strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> (RSK<br />
157-2006). Rådets ledamöter utgörs av psykologer med<br />
lednings- och samordningsuppdrag inom olika verksamhets-<br />
och geografiska områden i regionen och av<br />
studierektor för PTP- verksamheten. Kompetensrådets<br />
uppgifter är att:<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
•<br />
medverka i den regionala strategiska kompetensförsörjningen<br />
när det gäller psykologer<br />
stå till förfogande som referensgrupp och/eller för<br />
särskilda uppdrag när Personalstrategiska avdelningen<br />
eller andra instanser önskar få frågor belysta<br />
och beredda inom psykologins arbetsområde<br />
svara för VGR:s kontakter med utbildningsinstitutionen<br />
när det gäller psykologkompetensfrågor<br />
verka för kunskaps- och erfarenhetsutbyte mellan<br />
olika verksamheter<br />
verka för att kopplingen mellan klinisk verksamhet,<br />
specialistutbildning och forskning stärks<br />
samordna och följa upp psykologkompetensfrågor<br />
i regionen<br />
initiera och ha kontakt med nätverk av psykologer<br />
inom specifika områden av psykologverksamhet<br />
samordna och följa arbetet med PTP<br />
arbeta med frågor rörande psykologers specialistutbildning<br />
och specialistbefattningar.<br />
90<br />
Ledamöterna i rådet 2008-10-20 är:<br />
Lotten Almgren - psykolog, yrkesutvecklare, Handikappförvaltningen,<br />
Göteborg<br />
Margret Andersson - samordnande psykolog, vuxenpsykiatri<br />
NU-sjukvården<br />
Ingrid Andrén - handläggare Personalstrategiska avdelningen,<br />
Regionkansliet<br />
Jan Dalgren - psykolog, verksamhetschef , Primärvården<br />
Skaraborg<br />
Inger Ericsson - psykolog, studierektor PTP- verksamheten,<br />
ordförande<br />
Roland Ericsson - psykolog, yrkesutvecklare för psykologer,<br />
Skaraborgs Sjukhus<br />
Åsa Gustavsson - yrkessamordnare för psykologer,<br />
psykiatri Kungälvs Sjukhus<br />
Jerry Larsson - chefspsykolog, Rehabiliteringsmedicin<br />
SU, Högsbo<br />
Kerstin Lundell-Ericson - chefspsykolog, Vuxenpsykiatri,<br />
Område 2 / SU<br />
Katarina Malmqvist - psykolog, studierektor PTP-<br />
verksamheten<br />
Christina Oscarson - psykolog, PVO -chef Primärvården<br />
Skaraborg<br />
Antonia Reuter - samordnande psykolog mödra- och<br />
barnhälsovården, Primärvården Göteborg<br />
Peter Söderstrand - psykolog, specialist i neuropsykologi,<br />
vuxenpsykiatri, SÄS<br />
Julia Walvenius - samordnande psykolog, vuxenpsykiatri<br />
SÄS<br />
Iréne Åström - psykolog, enhetschef, barn- och ungdomspsykiatri,<br />
DSBUS/SU<br />
Rådet välkomnar alla att bjuda in till dialog angående<br />
frågor inom uppdragsområdet och förväntar att andra<br />
grupperingar som handhar frågor som berör psykologins<br />
område tar kontakt för att involvera gruppen.<br />
Ledamöterna kan kontaktas för frågor angående rådets<br />
arbete. Ordförande Inger Ericsson kontaktas via tel.<br />
0515-876 43 eller e-post inger.m.ericsson@vgregion.se
Bilaga 2<br />
<strong>Psykologer</strong> inom Primärvården<br />
<strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong> (heltidsmått, tillsvidaretjänster, 2008)<br />
Uppgifter angående befolkningsunderlag kommer från Statistikdatabas för <strong>Västra</strong> Götaland och dess delar<br />
och avser uppgifter 20071231.<br />
Göteborg<br />
(HSN<br />
5,11,12)<br />
Södra<br />
Bohuslän<br />
(HSN 4, 7)<br />
Södra<br />
Älvsborg<br />
(HSN 6, 8)<br />
FyrBoDal<br />
(HSN<br />
1,2,3)<br />
Skaraborg<br />
(HSN 9,10)<br />
MBHV PV, Vuxna Barn och<br />
ungdom<br />
(från 6 år)<br />
och ungdomsmottagningar<br />
BUM<br />
inklusive<br />
neuropsykologi<br />
Totalt<br />
Psykolog<br />
tjänster<br />
inom PV<br />
Befolkning<br />
2007<br />
alla åldrar<br />
<strong>Psykologer</strong><br />
inom PV/<br />
10000<br />
invånare<br />
18,80 32,00 0,00 3,00 53,80 493502 1,09<br />
9,60 4,00 8,00 4,35 25,95 243428 1,07<br />
9,50 12,60 1,00 2,25 25,35 282372 0,90<br />
7,50 5,50 0,00 0,00 13,00 272045 0,48<br />
12,00 9,00 4,40 0,00 25,40 255951 0,99<br />
Totalt VGR 57,40 63,10 13,40 9,60 143,50 1547298 0,93<br />
91
<strong>Psykologer</strong> inom vuxenpsykiatri<br />
(heltidsmått, tillsvidare tjänster, 2008)<br />
Sjukhus/område Vuxen<br />
psykiatri<br />
Befolknings<br />
underlag<br />
(>18 år)<br />
Per 10 000<br />
invånare<br />
Kungälvs Sjukhus 15,30 87 216 1,75<br />
Sahlgrenska<br />
Universitetssjukhuset<br />
103,00 503 802 2,04<br />
NU-sjukvården 29,83 193 458 1,54<br />
Södra Älvsborgs<br />
Sjukhus<br />
40,70 219 208 1,86<br />
Skaraborgs Sjukhus 38,00 202 314 1,88<br />
Totalt i VGR 226,83 1221450* 1,86<br />
* Ingen avräkning för mindre område i Bohuslän som har psykiatri driven i privat regi<br />
<strong>Psykologer</strong> inom Barn- och ungdomspsykiatri,<br />
(heltidsmått, tillvidare tjänster, 2008)<br />
Sjukhus/område Barn- och<br />
ungdoms<br />
psykiatri<br />
Befolknings<br />
underlag<br />
(t.o.m. 17 år)<br />
Kungälvs Sjukhus 13,50 24 666 5,47<br />
Sahlgrenska<br />
Universitetssjukhuset<br />
58,00 128 054 4,53<br />
NU-sjukvården 35,00 56 327 6,21<br />
Södra Älvsborgs<br />
Sjukhus<br />
22,90 63 164 3,63<br />
Skaraborgs Sjukhus 17,74 53 637 3,31<br />
Totalt i VGR 147,14 325 848 4,52<br />
92<br />
<strong>Psykologer</strong> per<br />
tiotusen inv.
Bilaga 3<br />
Fördelning av cirka 650 psykologtjänster inom<br />
<strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong><br />
Primärvård<br />
143 tjänster 22%<br />
(varav 57 inom<br />
MBHV)<br />
Fördelning av cirka 650 psykologtjänster inom<br />
<strong>Västra</strong> <strong>Götalandsregionen</strong><br />
Hälsan &<br />
arbetslivet<br />
8 tjänster 1%<br />
Handikappförvaltningen<br />
65 tjänster 10%<br />
Specialiserad vård<br />
431 tjänster<br />
66%<br />
Fördelning av psykologtjänster inom specialiserad<br />
vård (läns- och regionsjukvård) 431 tjänster<br />
Vuxenpsykiatri<br />
227 tjänster 53%<br />
Fördelning av psykologtjänster inom specialiserad vård<br />
(läns- och regionsjukvård) 431 tjänster<br />
Somatisk vård<br />
barn-ungdom<br />
21 tjänster 5%<br />
93<br />
Somatisk vård<br />
vuxna<br />
36 tjänster 8%<br />
Barnungdomspsykiatri<br />
147 tjänster 34%
Fotografer: framsida: Furze Chan • Primärvård och tandvård: Gunnel Glännestrand • Läns- och regionsjukvård för barn och ungdomar: Sergio<br />
Joselovsky • Läns- och regionsjukvård för unga vuxna, vuxna med psykiska besvär och störningar och för äldre vuxna: Curt Warås• Läns- och<br />
regionsjukvård för vuxna med kroppsliga sjukdomar och skador: Peter Szamer • Handikappförvaltningen: Sergio Joselovsky • Strategiskt arbete<br />
och arbetsmiljöarbete: Sergio Joselovsky • Utmaningar och möjligheter: Amanda Ericsson.<br />
Fler exemplar kan beställas på: Adress och Distributionscentrum, telefon: 0501-620 84, e-post: adress.distributionscentrum@vgregion.se<br />
Grafisk produktion: Regionkansliets informationsavdelningen, Tryck: CELA Grafiska AB, 2009.