Ladda hem (pdf) - Svensk Gastroenterologisk Förening
Ladda hem (pdf) - Svensk Gastroenterologisk Förening
Ladda hem (pdf) - Svensk Gastroenterologisk Förening
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
abstrakt gastrodagarna<br />
andra funktionella GI sjukdomar (FGIDs) hos patienter med IBS enligt Rom<br />
II eller Rom III kriterierna och bedömer bidragande faktorer av betydelse<br />
för multipla GI symtom.<br />
Metod: Vi inkluderade 670 patienter med IBS, 308 Rom II positiva 2002-<br />
2007 (medelålder 40 (18-73) år; 226 kvinnor), och 362 Rom III positiva<br />
2007-2011 (medelålder 37 (18-73) år; 285 kvinnor). Rom II respektive<br />
Rom III Modular Questionnair har använts i respektive grupp. Symtom<br />
förenliga med esofageala, gastroduodenala och anorektala FGIDs inkluderades<br />
i analysen. Förekomst av ångest och depression bedömdes med<br />
Hospital Anxiety and Depression skalan.<br />
Resultat: Symtom förenliga med ytterligare minst en FGID baserat på<br />
Rom II eller Rom III kriterierna fanns hos 76% respektive 68%. Symtom<br />
som vid funktionella esofageala, gastroduodenala eller anorektala sjukdomar<br />
var högprevalenta (Tabell 1 och 2). Funktionell anorektal sjukdom<br />
var vanlig om Rom II kriterierna användes och proctalgia fugax var den<br />
vanligaste diagnosen vid sidan av IBS, medan funktionell gastroduodenal<br />
sjukdom var vanlig när Rom III kriterierna användes och där var, förutom<br />
IBS, funktionell dyspepsi (FD) vanligast. När Rom II kriterierna användes<br />
blev proportionen FD lägre då en majoritet av patienterna med dyspeptiska<br />
symtom angav en koppling till tarmfunktionen och/eller refluxsymtom,<br />
vilket exkluderar FD. Esofageala symtom var också vanliga med halsbränna<br />
angivet av flest. Antalet FGIDs utöver IBS var högre om patienterna<br />
led av ångest (p=0,001 Rom II, p=0,002 Rom III) eller depression<br />
(p=0,005 Rom II, p=0,04 Rom III). När subtyper enligt Rom II användes var<br />
det mer sannolikt att de med växlande tarmvana hade symtom förenliga<br />
med ytterligare FGIDs jmf andra subtyper (p=0,03), medan patienter med<br />
ospecificerad subtyp enligt Rom III hade lägre sannolikhet än övriga subtyper<br />
att ha symtom förenliga med annan FGID (p50 (IBS-SSS50), >100 (IBS-SSS100) eller >50% (IBS-SSS50%)) och<br />
GSRS-IBS (reduktion >0,5 (GSRS0,5) eller >1 (GSRS1) användes som<br />
grund, utvärderades.<br />
Resultat: Efter avslutad behandling angav 257 patienter IBS-AR (44%),<br />
195 (41%) om de som rapporterade IBS-AR redan vid baseline (n=112)<br />
exkluderades. Responders enligt IBS-AR hade minskad svårighetsgrad<br />
av GI symtom och GI specifik ångest och tendenser i samma riktning<br />
för generell ångest och depressionsnivå jämfört med icke-responders.<br />
Dessa samband var starkare om de som rapporterade IBS-AR även vid<br />
baseline exkluderades (Tabell 1). Därutöver förbättrades 6 av 9 IBSQOL<br />
domäner signifikant mer hos patienter som angav IBS-AR jämfört med<br />
de som inte gjorde det. Symtomens svårighetsgrad enligt IBS-SSS vid<br />
baseline påverkade andelen patienter som angav IBS-AR efter behandling<br />
(milda 58%, måttliga 46%, svåra 44%; p