yttermurarna och stora delar av innerväggarna putsadesom. På 1930-talet asfaltisolerades väggarna i sambandmed stora interiöra putsarbeten. Från 1950-taletfördes diskussioner om att riva <strong>kyrkan</strong>, vilket fick stödav en byggnadsteknisk undersökning 1957 av Chalmersprovningsanstalt.1975-79 genomfördes dock en större renovering efterprogram av arkitekt Jerk Alton och byggnadsingenjörLeif Brorson, Kumla. Entreprenör var byggmästare AlgotJohansson, Rölanda. Åtgärderna omfattade blandannat takomläggning, reparation av spirans plåttak ochskadade murpartier, målnings- och plåtarbeten. Fleraursprungliga torn- och takdetaljer togs bort. Interiörttogs asfaltisoleringen från 1930-talet bort och väggarnaomputsades med kalkcementbruk. I fönstren insattesöppningsbara innerbågar, skadade delar av takbjälklagetbyttes, nytt golv lades in, och bänkarna byggdesdelvis om samt glesades ur. Även ett nytt elvärmesysteminstallerades. En rad målningsarbeten genomfördes,bl a ersattes en karakteristisk ursprunglig banddekorpå väggarna med den bruna bröstningsmålningen.En textilförvaring bakom altaret tillkom, liksom läktarunderbyggnaderunder de södra och norra läktarna.I söder inreddes kapprum och handikapptoalett. I norrinrymdes en ny sakristia medan gamla sakristian norrom koret blev andaktsrum. Samtidigt kompletteradesvapenhuset i väster med uppvärmning, vindfång ochkapphängningslister. 1985 tillkom den stora kororgeln.Tornet renoverades 1992 med bl a byte av skadat tegel,lagning av putsytor och plåtarbeten. En sk hydrofoberinggenomfördes också för att fuktskydda tornetssödra och västra sidor. 1994 togs puts bort på insidan itornet i avsikt att öka väggarnas förmåga att avge fuktinåt.KULTURHISTORISK KARAKTERISTIK OCH BEDÖMNINGHÖGSÄTERS KYRKA är genom sitt läge, storlekoch monumentala arkitektur på flera sätt framträdandei sin omgivning. Den syns vida omkring i landskapetoch har kallats ”katedralen på Dal”. Kyrkplatsen är högtbelägen på en sandås längs Valbodalen, ett stort områdeav riksintresse för kulturmiljövården. Området kringHögsäters kyrka utgör ett av riksintressets kärn- ellerdelområden. Vid <strong>kyrkan</strong> finns en lång bebyggelsekontinuitetmed en del av ett järnåldersgravfält och platsenför den rivna medeltids<strong>kyrkan</strong>, som var en av Dalslandsäldsta och märkligare kyrkor (ca 1200). Dess sakristia(1732) finns bevarad på kyrkogården, ombyggd tillgravkapell 1948. Kyrkan utgör en del av ett traditionelltsockencentrum med f d skolbyggnader samt prästgårdenoch det f d prästgårdsjordbruket.Kyrkan är uppförd 1900-02 i konsekvent nygotik efterritningar av arkitekten Adrian Peterson, välkänd i Västsverigebl a från många kyrkobyggen. Kyrkan är väsentligenbevarad i ursprunglig utformning såväl exteriörtsom interiört, trots borttagandet av flera ursprungligafasaddetaljer. Karakteristiskt är bl a dess röda tegelmurar,tornets höga och spetsiga spira samt <strong>kyrkan</strong>s mångaoch komplicerade byggnadsdetaljer. Fasaden inrymmerbl a strävpelare, olika spetsbågiga gavlar och stora spetsbågigamönsterspröjsade gjutjärnsfönster. Taket harmönsterlagd skiffertäckning. I det stora kyrkorummetbryter de nygotiska snickeriernas mörka färgsättning avmot de ljusa vägg- och valvpartierna liksom det ljusakoret. Den rikt utformade inredningen präglas ocksåav återkommande nygotiska arkitekturelement somspetsbågar, fyrpass mm.ATT SÄRSKILT TÄNKA PÅ i förvaltning ochanvändning av <strong>kyrkan</strong> och kyrkomiljön:. området kring <strong>kyrkan</strong> utgör ett av riksintresseområdetValbodalens särskilt utpekadekärnområden. <strong>kyrkan</strong> utgör tillsammans med resterna efterett järnåldersgravfält och den medeltidakyrk- och begravningsplatsen en betydelsefullkontinuitet. den bevarade sakristian (nu bårhus) från denrivna medeltida <strong>kyrkan</strong> (som var belägensöder om sakristian). <strong>kyrkan</strong> utgör en del av ett traditionellsockencentrum med prästgård och f dskolbyggnader. <strong>kyrkan</strong> är trots vissa förändringar en godrepresentant för en monumentalt nygotiskkyrkobygge från tiden kring 1900 ochär i väsentliga delar välbevarad såväl exteriörtoch interiört. <strong>kyrkan</strong>s många och komplicerade byggnadsdetaljersom bildar en betydelsefull helhet. den för Dalsland unika dopfunten, det endabevarade medeltida inventariet från denrivna och speciella medeltida <strong>kyrkan</strong>65
JÄRBO KYRKA Färgelanda kommunBESKRIVNING OCH HISTORIKKyrkomiljönJärbo medeltida socken består i väster av småbrutnadalgångsbygder kring Valboån och i öster av obebyggdskogsmark på Kroppefjäll. Socknens huvudbygd i väster,där kyrka är belägen, utgör en del av Valbodalen,sydvästra Dalslands centralbygd. Rikligt med fornlämningarvisar på ett långvarigt utnyttjande av dalgången,som är ett av länets större riksintresseområden för kulturmiljövård.Järbo har åtminstone sedan 1400-talethört till Högsäters pastorat tillsammans med grannförsamlingarnaRåggärd, Rännelanda och Lerdal. Järboär en utpräglad landsbygdssocken där jord- och skogsbrukvarit huvudnäringarna. Någon tätort finns intemen i Skällsäter, ett par kilometer väster om <strong>kyrkan</strong>,finns en mindre bebyggelsesamling vid en f d stationvid den nedlagda Lelångenbanan. Ytterligare någon kilometervästerut finns Järbo skola och genomkorsandelänsväg 172.På en höjd i det öppna odlingslandskapet, med Kroppefjällsbranta västsida som bakgrund, ligger den vitputsadelilla sten<strong>kyrkan</strong> intill Runnsäters by. Enligt uppgifthette socknen under 1300-talet Runnsäter. Självakyrkplatsen är medeltida och den vitputsade sten<strong>kyrkan</strong>har sannolikt delar av ett medeltida murverkbevarat. Ca 500 meter norr om <strong>kyrkan</strong> finns gårdenStommen, f d kyrkojord och prästboställe. Längre frami tiden var Stora Skällsäter, numera försåld, någon kilometerväster om <strong>kyrkan</strong> församlingens prästgård. Äveni Bråsäter, Högsäters socken, har funnits ett boställeför präster som tjänstgjort i Järbo. Av gårdsbebyggelsennärmare <strong>kyrkan</strong> framträder Vinnsäter, ca 600 meternorrut, som ett exempel på en gårdsmiljö från 1800-talet med välbevarade ekonomibyggnader och en s.k.dalslandsstuga.Till själva kyrkoanläggningen hör <strong>kyrkan</strong> med omgivandekyrkogård, ett bårhus (1955), en förrådsbyggnad(tidigare vapenhus, 1800-tal), f d kyrkstallar, nu förråd(1900-tal) samt en personal- och ekonomibyggnad(1994). Bårhuset och det tidigare vapenhuset är belägnapå kyrkogården medan de två sistnämnda byggnadernafinns öster om kyrkogårdsmuren i anslutning tillen grusad plan vid landsvägen som leder förbi <strong>kyrkan</strong>på dess norra och östra sida.KyrkoanläggningenKyrkogården är relativt liten med en rektangulär form.Kyrkogården är enhetligt utformad utan några synligaspår av olika utvidgningar. Den västra delen är docktroligen ett utvidgningsområde från omkring 1920.Kyrkogården omges runt om av en kallmur och stora66