1995 tillkom en minneslund sydost om 1873 års kyrkogårdsdel.1873 års del inramas av en kallmur ochhuvudentrén mot söder markeras med ett par vitaspritputsade grindstolpar med koppartäckta tälttakkrönta med små glober. Mot väster, öster och norr finnsenklare entréer. Sluttningen mot öster är terrasserad.Gångarna är närmast <strong>kyrkan</strong> asfalterade och i övrigtgrusade. Av gravvårdarna märks bl a den över kyrkoherdenJohan Ferlin (1813-1892) rakt väster om <strong>kyrkan</strong>.Ferlin var schartauan och drivande kraft bakomkyrkobygget. Den senaste kyrkogårdsutvidgningen, ca1990, är belägen direkt väster om 1873 års del. Längsdess västra sida finns ett järnstaket med entré. Den storasammanhängande kyrkogårdsdelen söder om 1873års del inramas av låga häckar och en rad med lönnarlängs vägen upp mot <strong>kyrkan</strong>. På denna sida finns ocksåen entré med grindstolpar av natursten mitt emot infartentill prästgården. Även på denna del finns terrasseringar,i sluttningarna mot söder och öster. Längst isöder finns det vitputsade bårhuset med valmat skiffertakritat 1950 av arkitekt Axel Forssén. Den medeltidakyrkogården, på motsatt sida om vägen upp till <strong>kyrkan</strong>inramas av en kallmur. Kyrkogården har få gravar ochdomineras av gräsytor. Från entrén i norr leder en grusadgång fram till gravkoret vid södra muren, vitputsatoch med tälttak av skiffer. Ungefär mitt på kyrkogårdenbildas en korsformation med en tvärgående gång.Där finns ett träkors tillsammans med minnesstenenöver den gamla <strong>kyrkan</strong>.Kyrkan är en av de större i Dalsland och en typisk representantför 1800-talets nyklassicistiska stenkyrkor.Kyrkan består av ett rektangulärt långhus med rakslutetkorparti och utbyggd sakristia i öster samt torn medvapenhus i väster. Ingångar finns från vapenhuset, påsödra långsidan samt till sakristian från öster. Planformenär helt den ursprungliga. Kyrkans murar täcks avvit spritputs. Takgesimserna och omfattningen kringvästportalen är slätputsade. Syd- och nordportalen harutskjutande omfattningar med infasade kors i putsen.Även de olika byggnadskropparnas hörn markeras medutskjutande omfattningar. Dessa och portalerna samtlånghustakets gavelspets mot öster kröns av plåtkläddatakryttare. Fasaddekor finns också i form av två järnkorspå tornets västsida och långhusets östgavel. Ovanvästportalen finns en svart stentavla med förgylld text,”Till Guds ära byggd år 1870 under kon. Carl XVdesregering”. Långhusets och sakristians sadeltak är skifferklädda.Tornet kröns av en huv med lanternin ochspira, samtliga med skivtäckning av kopparplåt. I lanterninenfinns smårutsindelade rundbågiga fönsteråt de fyra väderstrecken. Spiran kröns av ett kors påen glob. Kyrkans portar, fönster och tornluckorna ärblåmålade. Långsidor genombryts av stora rundbågigafönster, indelade i smårutor. Även mot öster finns ettstort rundbågigt fönster. Ovan portalerna finns rundbågigamindre fönster och mot väster, i långhuset ochtornet, runda fönster. Portarna mot söder, väster ochnorr är klädda med fasspontpanel och har svarta smidesbeslag.Kyrkorummet är ljust och rymligt med förhöjt kor. Mycketav den ursprungliga nygotiska och klassiserande inredningenär bevarad. Golvet är av trä och väggarnaär putsade i en ljusgul ton. Taket, i nygotisk stil, hargrågröna öppna takstolar mellan ljusblå panel. Taketaccentueras också av den breda takfoten samt genomatt var tredje takbjälke bärs upp av s.k. knektkonsoler.Parspegeldörrarna mot söder och till vapenhuset, liksomenkelspegeldörrarna till sakristian, är ljust gröntådrade och laserade. De stora rundbågiga fönstren ärgråmålade. Korväggen mot öster har en speciell utformningmed en triumfbåge kring en djup nisch somsträcker sig över sakristian. Nischen avslutas i öster avett fönster med glasmålningar. I nischens framkant,ovan altaruppsatsen står ett stort förgyllt latinskt träkors.Kring korset finns förgyllda pilastrar och listersamt ett hålkälsformat parti med en himmel av förgylldastjärnor på mörkblå botten. Triumfbågens yttreram utgörs av ett språkband med texten ”Ära ware Gudi höjden”. I triumfbågekompositionen ingår också sakristiedörrarnapå var sida om altaret samt nummertavlornaovan dessa. Dörrarna och nummertavlornainramas av klassiserande listverk med förgyllningar.Altaret är av trä och altaruppsatsen är en triptyk avkonstnären Harry W Svensson från 1970. Triptyken, enmålad och förgylld relief, föreställer Jesus sista måltidmed lärjungarna. Den stora altarringen är av massivtträ med tvärsnitt som bullig karnisform, rundadehörn och slingrande yttersidor. Den slutna barriärenär marmorerad i gult med en fint bearbetad yta. Kyrkanspredikstol utgör en del av <strong>kyrkan</strong>s ursprungligainredning och har gotikinspirerade spetsiga listverk påkorgen och baldakinen. Färgsättningen domineras avgrågröna kulörer, ljusblå partier och förgyllningar. Påkorgens mittparti finns en Kristusfigur med en förgylldglob och ett kors i handen. I <strong>kyrkan</strong> finns två dopfuntar.Den äldsta, i täljsten från 1200-talet, av norsk typmed repstavsornamentik, är placerad vid en nisch sombildats vid den igensatta norra ingången. I korets södradel står en funt från 1977 av slipad konststen i gotikinspireradform. Bänkinredningen är indelad i fyra kvarteroch de öppna bänkarna från 1940 har tidstypiskarektangulära gavlar. De är gulbrunt ådringsmålade medrödbrunt marmorerade speglar på gavlar och skärmar.Läktaren i väster bärs upp av åtta pelare och två pilastrarvilka, liksom bröstningen, är marmorerade igrågrönt. Pelarna har förgyllda grekiska kors på överstyckenaoch bröstningen är indelad i spegelfält. Ävenorgelns ursprungliga klassiserande fasad från 1873 ärmarmorerad i grågröna kulörer och försedd med förgylldautsmyckningar i form av änglar med basuner,facklor, harpa och växtornamentik.61
ByggnadshistorikPå 1860-talet ansågs den medeltida sten<strong>kyrkan</strong> i Färgelandaså förfallen att en ny behövde byggas. Drivandekraft bakom den nya <strong>kyrkan</strong> var prosten Johan Ferlinsom fick stor betydelse för den schartauanska väckelsen,vilket också bidrog till behovet av en större kyrka.Då den nya <strong>kyrkan</strong> uppfördes 1869-70 användes enligtuppgift ritningarna till Herrljunga kyrka som förebild,men <strong>kyrkan</strong> i Färgelanda gjordes större. Ritningarnatill Färgelanda kyrka uppgjordes av byggmästare S Andersson,Uddevalla men bygget leddes av byggmästareAnders Peterson, Värsås. Kyrkan var fullt färdig 1871men invigdes av biskop Rundgren först 1873, då orgelverketvar på plats.Kyrkans första större renovering genomfördes 1940,delvis efter ett förslag från 1937 av arkitekt Sten Branzell,Göteborg. Vid denna renovering var förändringarav korpartiet en omdiskuterad fråga men de framlagdaförslagen genomfördes tydligen inte fullt ut. Resultatettycks dock ha varit en nedtoning av korpartietskraftiga accentuering i kyrkorummet, bl a förändradesfärgsättningen och språkbandet samt stjärnhimlenövermålades. I övrigt genomgick hela <strong>kyrkan</strong> en helinteriör ommålning. Även taket dämpades ned då pärlspontpanelenmellan de synliga bjälkarna kläddes medmasonit. Nya innanfönster och innerdörrar insattes.Exteriört gjordes en del putsreparationer samt avfärgningav fasaden. 1962 företogs en yttre renovering medomputsning av fasaden samt plåtarbeten, bl a ny kopparplåtpå tornet.1970 skedde renovering efter ritningar av arkitektCarl-Anders Hernek, Uddevalla. Syftet var att bl a attåterställa vissa av förändringarna från 1940. Kyrkangenomgick en hel interiör ommålning och masoniteni taket kläddes med ny träpanel som målades ljusblå.I korpartiet togs stjärnhimlen och språkbandet fram.1985 skedde, en omputsning av fasaden då cementputsenfrån 1962 års omputsning ersattes av kalkputs, detursprungliga materialet.Den senaste större interiöra renoveringen ägde rum1995-96 under ledning av arkitekt Jerk Alton, Kumla.Även denna renovering syftade delvis till ett återställandeav tidigare åtgärder. En ny färgsättning genomfördesmed utgångspunkt från äldre färgskikt och påväggarna togs plastfärg från 1970-talet bort. Renoveringsprogrammetinnefattade också handikappanpassningoch tekniska system för ljud, brandskydd mm.Under läktaren tillkom underbyggnaderna som rymmerkapprum, samlingsrum, handikapptoalett, städutrymmenoch en läktartrappa.KULTURHISTORISK KARAKTERISTIK OCH BEDÖMNINGFÄRGELANDA KYRKA, uppförd 1869-70, är representativför de stora nyklassicistiska kyrkorna från1800-talet. Genom sin placering på en höjd utgör denett tydligt landmärke i sin omgivning. Kring <strong>kyrkan</strong>finns ett traditionellt sockencentrum med prästgårdoch skolbyggnader. I miljön ingår också ”Gamla kyrkogården”med platsen för den medeltida <strong>kyrkan</strong> samtett gravkor från tiden kring 1800. Till <strong>kyrkan</strong> är ocksåknutet ett personhistoriskt intresse genom prosten Ferlinsom drivande kraft bakom kyrkobygget och schartauanskförkunnare.Kyrkan är till stora delar välbevarad sedan uppförandet1870, såväl exteriört som interiört, med mycket av denursprungliga inredningen bevarad. I det rymliga ochljusa kyrkorummet framträder den speciella triumfbågekompositionenmed sina klassiserande snickerieroch den stora, säreget utformade, altarringen. Karakteristisktär också den öppna nygotiska takkonstruktionen,den gotikinspirerade predikstolen, samt denstora klassiserande orgelfasaden. Av senare tillägg märksfrämst de tidstypiskt utformade bänkarna från renoveringen1940.ATT SÄRSKILT TÄNKA PÅ i förvaltning ochanvändning av <strong>kyrkan</strong> och kyrkomiljön:. <strong>kyrkan</strong> ligger inom ett riksintresseområde förkulturmiljövården, Valbodalen dalgång. <strong>kyrkan</strong> skapar tillsammans med den medeltidakyrk- och begravningsplatsen en betydelsefullkontinuitet. <strong>kyrkan</strong> utgör en del av ett traditionell sockencentrummed prästgård och skolbyggnader. <strong>kyrkan</strong> är en god representant för de storanyklassicistiska kyrkobyggena under 1800-talet. den välbevarade exteriören. den till stora delar bevarade ursprungligaklassicistiska och nygotiska inredningen, bl a denspeciella triumfbågekompositionen i koretoch den öppna takstolskonstruktionen62