Nolby finns förutom dopfunten från 1300-talet, enlillklocka från 1200-talet samt ett krucifix från 1300-eller 1400-talet. Från kyrkogården i Nolby finns ocksåett ringkors av sten, troligen medeltida.Den nya <strong>kyrkan</strong> i Nössemark, uppförd 1790-94, fickett högt läge vid en vik av Stora Le. Tomtmarken skänktesav Catarina Bågenholm, en inflytelserik kvinna frångrannsocknen Håbol. Hon bekostade även uppförandetav Håbols kyrka (1793-94) och i båda fallen anlitadesbyggmästaren Olof Håkansson från Ekshärad i Värmland,ansvarig bl a för kyrkbyggen i Torrskog, Dalslandsamt Karlanda och Norra Ny i Värmland. Kyrkan iNössemark planerades ursprungligen att uppföras medtorn enligt en bevarad ritning. De ursprungliga intentionernakom dock inte att genomföras utan <strong>kyrkan</strong> harkompletterats efter hand. 1795 tillkom ett vapenhus,troligen på västgaveln samtidigt som klockstapeln frånden gamla kyrkplatsen i Nolby flyttades till den kulledär församlingshemmet finns idag, ca 100 m nordvästom <strong>kyrkan</strong>. På 1790-talet tillkom också <strong>kyrkan</strong>s altaruppsats,skänkt till <strong>kyrkan</strong> och troligen tillverkad i Enningdalenantingen vid denna tid eller redan på 1680-talet. Enligt uppgift målades altaruppsatsen 1829 då<strong>kyrkan</strong> i övrigt målades invändigt. Tornbygget genomfördes1890 av byggmästare Johannes Svensson, Nössemarkefter en ritning godkänd av Överintendentsämbetet1887. 1890 förändrades också altarordningen dåden ursprungliga altaruppsatsen byttes mot en ny medtavla och samtidigt tillkom det nuvarande altaret, denrunda altarringen och sakristieskranket bakom altaret.1889 hade en vedkamin installerats, troligen <strong>kyrkan</strong>sförsta värmekälla.1957- 58 genomgick <strong>kyrkan</strong> en större renovering ochtill viss del återrestaurering efter handlingar av arkitektAxel Forssén, Göteborg, verksam i många västsvenskakyrkor. Samtidigt tillbyggdes sakristian på norra långsidan.Man återinsatte bl a den ursprungliga altaruppsatsenefter konservering av konservator Olle Hellström. Kyrkorummetgavs en ny bänkinredning. Kyrkan fick ocksåsin nuvarande orgel, för vilken en ny läktare uppfördes.Nya fönster sattes in och oljeuppvärmning med pannrumunder sakristian installerades. Tio år tidigare hadeelektriskt ljus installerats. Åtgärderna sedan 1958 harfrämst varit av underhållskaraktär. Kyrkan har bl a målatsbåde ut- och invändigt vid ett par tillfällen, senast1997 då en större, huvudsakligen exteriör, renoveringgenomfördes. Bland annat lades då långhustaket om,tornet omputsades och allt trä målades utvändigt, liksomfönstrens insidor och dörrarna under läktaren. Tidigare,1992, hade de mindre läktarunderbyggnadernatillkommit inrymmande förråd och toalett.KULTURHISTORISK KARAKTERISTIK OCH BEDÖMNINGNÖSSEMARK är en medeltida socken men kyrkplatsenflyttades ca en kilometer österut då den nuvarande<strong>kyrkan</strong> uppfördes 1790-94. Den vitputsadesten<strong>kyrkan</strong> är högt belägen med utsikt över vattnetvid en vik av sjön Stora Le i norra Dalslands skogsbygder.Intill <strong>kyrkan</strong> finns ett ca tio år gammalt församlingshemsamt en f d skolbyggnad från ca 1900,nu privatbostad och tidigare församlingshem. Kyrkansutformning är ett resultat av en successiv tillkomstoch inrymmer flera olika tidsskikt. Det ursprungligenplanerade västtornet tillkom först 1890 och sakristianpå norra långsidan 1957-58. Karakteristiskt för <strong>kyrkan</strong>syttre är det tresidigt avslutade koret, långhusetsbranta, höga och tegeltäckta tak samt det resliga tornet.Långhuset är också relativt brett i förhållande till desslängd. Kyrkorummet har en ljus och rymlig karaktärmed högt välvt trätunnvalv. Olika tidsskikt utgörs bl aav predikstolen och altaruppsatsen från 1700-talet ochde speciellt utformade bänkarna från en stor renovering1957-58. Vid samma tillfälle nybyggdes ocksåläktaren för <strong>kyrkan</strong>s nya orgel (ursprungligen 1868)och som har särskilt stora klangresurser. Ovanligt ikyrkorummet är också det bevarade sakristieskranketfrån 1890 bakom koret.ATT SÄRSKILT TÄNKA PÅ i förvaltning ochanvändning av <strong>kyrkan</strong> och kyrkomiljön:. <strong>kyrkan</strong>s äldre inredning, predikstolen med likabakgrund som den i Håbol, och altaruppsatsen avnorskt ursprung. det sammanhållna altararrangemanget med denrunda altarringen som sluter tätt mot altaret samtsakristieskranket från 1890. orgeln med särskilt stora klangresurser. bänkarnas speciella utformning med svarvadebalusterdockor och öppna barriärer53
RÖLANDA KYRKA Dals-Eds kommunBESKRIVNING OCH HISTORIKKyrkomiljönRölanda medeltida socken består av omväxlande uppodladedalbygder och kuperad skogsmark. Bebyggelsenär koncentrerad till två ådalsgångar som genomkorsarsocknen i nord-sydlig riktning; Rölandaån som påvägen byter namn till Örekilsälven och som förenasmed Töftedalsån vid Gesäter. Rölanda är en utprägladlandsbygdsförsamling där jordbruk, under 1900-talethuvudsakligen boskapsskötsel, kombinerat med skogsbrukvarit huvudnäring. Vid reformationen hörde Rölandatillsammans med Gesäter, Töftedal, Nössemarkoch Håbol till Dals-Eds pastorat. Rölanda var sedanunder lång tid moderförsamling då Rölanda, Gesäteroch Töftedal 1656 avskiljdes till ett eget pastorat. År1664 återgick dock Töftedal till Ed men överfördesännu en gång, 1961, till Rölanda.1998 upphörde dockRölanda pastorat och Dals-Ed är åter moderförsamlingi pastoratets ursprungliga omfattning, motsvarande dagensgränser för Dals-Eds kommun.Kyrkan i Rölanda är en vitputsad stenkyrka med bevaradedelar av ett medeltida murverk. Kyrkplatsen ärbelägen i sluttningen av en höjdplatå ca 500 meter österom Örekilsälvens dalgång, i kanten av ett böljandeodlingslandskap. I <strong>kyrkan</strong>s omgivning finns ett mindre54sockencentrum med prästgården ett hundratal meternorrut och ett f d ålderdomshem ett par hundra meterösterut. Prästgården har troligen funnits på nuvarandeplats som kyrkoherdeboställe sedan 1670 och brukasfortfarande som tjänstebostad. Gården utgör en välsammansatt enhet med mangårdsbyggnad (1826) ochekonomibyggnader som tydligt visar det traditionellasambandet mellan prästgård och jordbruk.Kyrkoanläggningen omfattar <strong>kyrkan</strong> med omgivandekyrkogård, en klockstapel (1725) och ett avträde(1900-tal) söder om kyrkogårdsmuren, samt vid grusplanenöster om <strong>kyrkan</strong>, ett bårhus (1961), en ekonomibyggnad(1987) och ett församlingshem (1979).Klockstapeln är klädd med oljeröd lockpanel och haren skiffertäckt huv, krönt av en kyrktupp. Bårhuset, ritatav arkitekt Axel Forssén, har fasad av vit spritputsoch ett sadeltak täckt av skiffer. Övriga byggnader ärklädda med röd lock- eller locklistpanel.KyrkoanläggningenKyrkogården har en rektangulär form och är liksom <strong>kyrkan</strong>orienterad i öst-västlig riktning. Närmast <strong>kyrkan</strong>finns en äldre del och mot öster, samt en tydligt urskiljbarutvidgning, ”Nya kyrkogården” från 1980.Kyrkogårdens äldre del omges av en kallmur samt radermed lönnar. Vid huvudentrén mot grusplanen i