Illegal jakt på stora rovdjur - Brottsförebyggande rådet
Illegal jakt på stora rovdjur - Brottsförebyggande rådet
Illegal jakt på stora rovdjur - Brottsförebyggande rådet
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
och Marckese, 1993). Även frustration mot samhället kan vara kopplattill livsstil och etnicitet, vilket gör detta till ett potentiellt mycket starktmotiv till illegal <strong>rovdjur</strong>s<strong>jakt</strong>.Denna uppräkning är emellertid schematisk. Det finns troligen intebara ett motiv bakom ett fall av illegal <strong>rovdjur</strong>s<strong>jakt</strong>, utan flera motivligger samtidigt bakom en gärning. Dessutom är det inte säkert att engärningsperson kan uppge sina motiv, eller har intresse av att delge dessa.Livsstilsinriktade ekonomiska motivSkydda tamboskap och renarRovdjuren lever på att äta andra djur, och människor har sedan urminnestider hållit sig med tamdjur. Här har vi förmodligen den mestgrundläggande konflikten som måste hanteras om människan ska förvalta<strong>rovdjur</strong>spopulationer. Rovdjurspolitiken kretsar inte bara kringstorleken på <strong>rovdjur</strong>spopulationerna eller utformningen av skydds<strong>jakt</strong>en,utan även kring hur skador som <strong>rovdjur</strong>en orsakar ska ersättas. Detfinns två typer av ersättningssystem: ett för rennäringen och ett för denövriga tamdjursnäringen. Rennäringen får ersättning baserat på antaletföryngringar av varg, lo och järv som har kunnat konstateras vid senasteinventeringen. För björn och kungsörn fördelas ersättningen i ställetbaserat på respektive samebys barmarksareal. Det är dock inte nödvändigtatt konstatera att <strong>rovdjur</strong>en har dödat renar. Pengarna lämnar statentill Sametinget att fördela mellan de berörda samebyarna.Övrig tamdjursnäring får ersättning för konstaterade skador, menäven bidrag för till exempel elstängsel som ska hålla <strong>rovdjur</strong>en utanförhägnen.En av de livligast diskuterade detaljerna kring <strong>rovdjur</strong>spolitiken utöverersättningen för <strong>rovdjur</strong>srivna djur, är rätten att döda <strong>rovdjur</strong> föratt skydda sina tamdjur. Ett par av de mest uppmärksammade rättsfallenhar också handlat om tamdjursägare som skjutit <strong>rovdjur</strong> i eller inärheten av hägn, för vilket gärningspersonerna fällts i domstol. Lagrummetsom reglerar denna situation har förändrats ett par gånger underde senaste tio åren. Som beskrivits tidigare har den sittande regeringenunder en försöksperiod från 1 maj 2007–31 april 2009, utvidgaträtten att skjuta <strong>rovdjur</strong> för att skydda tamdjur. Som nämnts ovan ärdock tamdjursägarna ovanliga i polisutredningarna, färre än ett anmältfall per år, och långt färre dömda. Men de har ett stort symbolvärde ochden upplevda orättfärdigheten i att döma dessa tamdjursägare kan hastor betydelse för dem som av andra skäl tycker att <strong>rovdjur</strong>spolitiken ärfelaktig.Även för rennäringen är givetvis frågan om att själv få döda <strong>rovdjur</strong>enprincipiellt viktig, och i brottsförebyggande syfte kanske viktigareatt lösa med tanke på att renägarna oftare figurerar i förundersökningarnaän övriga djurhållare. Argument som ofta anförs är att Naturvårdsverketeller länsstyrelsen inte snabbt nog agerar när en varg ellerbjörn närmar sig en renhjord när det är kalvningstider. Förhållandet91