Lars Irstad - en intervju av Gustav Sjöblom - Tekniska museet
Lars Irstad - en intervju av Gustav Sjöblom - Tekniska museet
Lars Irstad - en intervju av Gustav Sjöblom - Tekniska museet
- No tags were found...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>En <strong>intervju</strong> <strong>av</strong> Gust<strong>av</strong> Sjöblom20 februari 2008Intervju 72Från matematikmaskin till ITD<strong>en</strong>na <strong>intervju</strong> har g<strong>en</strong>omförts inom ram<strong>en</strong> för projektet Från matematikmaskin till ITsom är ett samarbete mellan Avdelning<strong>en</strong> för teknik- och vet<strong>en</strong>skapshistoria vid KTH,Dataför<strong>en</strong>ing<strong>en</strong> i Sverige och <strong>Tekniska</strong> <strong>museet</strong> finansierat <strong>av</strong> Riksbank<strong>en</strong>s Jubileumsfondoch Stiftels<strong>en</strong> Marcus & Amalia Wall<strong>en</strong>bergs minnesfond. Originalinspelning och transkriptfinns tillgängliga på <strong>Tekniska</strong> <strong>museet</strong> i Stockholm. Intervjun bör refereras på följandesätt:<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>, <strong>intervju</strong> från 2008 <strong>av</strong> Gust<strong>av</strong> Sjöblom, Teknik och samhälle, Chalmers tekniskahögskola.Nyckelord: EF, IT-konsulter, konsultverksamhet, Programator.
Abstract<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>, founder of IT consultancy Programator, was bornin 1934 and graduated from KTH (The Royal Institute ofTechnology in Stockholm) in 1960 with a degree in mechanical<strong>en</strong>gineering. Partly owing to his experi<strong>en</strong>ce as presid<strong>en</strong>t of theKTH stud<strong>en</strong>t union, <strong>Irstad</strong> was recruited after graduation bySwed<strong>en</strong>’s leading managem<strong>en</strong>t consultancy, Ekonomisk Företagsledning(EF). <strong>Irstad</strong> left EF in 1963, disappointed at whathe perceived of as a lack of consist<strong>en</strong>cy in method and an unwillingnessto <strong>en</strong>gage with the expanding field of electronic dataprocessing. After a short and unhappy spell at ITT and somework as an indep<strong>en</strong>d<strong>en</strong>t managem<strong>en</strong>t consultant, <strong>Irstad</strong>founded Programator in 1964. Programator was one of the firstfirms in Swed<strong>en</strong> to offer compet<strong>en</strong>ce in programming, systemsdevelopm<strong>en</strong>t and IT project managem<strong>en</strong>t to customers withinhouse computing facilities (implying large firms and publicservice departm<strong>en</strong>ts). From the start the company also ran, on asmaller scale, computer services on r<strong>en</strong>ted computer capacity,an activity which was later converted into the subsidiary ProgramatorService. Finding customers was no chall<strong>en</strong>ge owing tothe shortage of programming skills in 1960s Swed<strong>en</strong> and <strong>Irstad</strong>focused his efforts on managing the workforce and customerrelations, achieving consist<strong>en</strong>cy in programming methodologyand recruiting and educating employees. In the 1970s Programatorlaunched a successful minicomputer departm<strong>en</strong>t. Thereal takeoff in firm growth came from c. 1980 wh<strong>en</strong> Programatorpioneered IT outsourcing in Swed<strong>en</strong> by <strong>en</strong>tering into jointv<strong>en</strong>tureswith several major Swedish firms, in effect taking overtheir computer departm<strong>en</strong>ts. This business model <strong>en</strong>abled rapidexpansion with low risk and none or little capital investm<strong>en</strong>t.Programator was listed on the Stockholm stock exchange in1983. In 1991 <strong>Irstad</strong> felt it was time to le<strong>av</strong>e the firm after 27years and sold his shares to Cap Gemini.2
Hela tid<strong>en</strong> fanns intresset för IT, så det dröjde inte så länge förrän jag bestämde migför att jag nog ska satsa på IT i alla fall – eller automatisk databehandling eller vad det nuhette. Då började jag med att kontakta <strong>en</strong> som hette Per Lind, som jobbade somCOBOL-programmerare på ITT. Jag frågade honom: ”Ska vi starta firma ihop?” ”Ja”,sade han, ”det gör vi”. Han fick tjugofem proc<strong>en</strong>t <strong>av</strong> aktierna och så startade vi. Det varinte så svårt att få jobb. Om jag har någon eg<strong>en</strong>skap som är något så när bra så är jag <strong>en</strong>duktig säljare. Jag har lätt att få kontakt med folk och jag har lätt att formulera problemställningarpå <strong>en</strong> <strong>en</strong>kel nivå. Så det var lätt att sälja. Pelle Lind visade sig vara <strong>en</strong> oerhörtduktig arbetare, m<strong>en</strong> han saknade totalt känsla för p<strong>en</strong>gar. Han var fullständigt omöjligatt ha och göra med och det finns många anekdoter om det. M<strong>en</strong> firman växte och jagkommer ihåg att i slutet <strong>av</strong> första året var vi faktiskt fyra anställda.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Får jag ställa några fler frågor om utbildning innan vi går vidare? Eftergymnasiet gjorde du värnplikt inom flygvapnet?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Jag vart så småningom fänrik där, ja.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: … och äv<strong>en</strong> löjtnant …<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: … och sedan kapt<strong>en</strong>.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Så du fortsatte på något sätt. Hur fungerade det?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Jag trivdes i det militära. Vi kom på ett litet specialförband uppe på F20 ochskulle bli utbildade radarjaktledare och luftbevakare. Vi var fyrtio man från början ochsedan skalades tio <strong>av</strong> under hård konkurr<strong>en</strong>s de första månaderna så vi var trettio. Vibodde två och två i rum och hade det jävligt bra och fick <strong>en</strong> intressant utbildning. Befäletvar befäl i karriär<strong>en</strong>, så de ansträngde sig verklig<strong>en</strong>, och vi fick se Sverige. Vi var somspecialtrupper för luftbevakning över hela Sverige och fraktades omkring i <strong>en</strong> gammalB3:a. Jag trivdes oerhört väl med kamratskapet där. Sedan erbjöd de mig att bli stamofficeroch det sa jag absolut nej till, för jag såg ju hur stamofficerarna hade det. Det var intemin linje. M<strong>en</strong> jag gjorde mycket militärtjänst på somrarna, bland annat för trivseln m<strong>en</strong>också p<strong>en</strong>ningsynpunkt. Man fick rätt så bra betalt. Jag tog hand om lottagrupper, jag toghand om flygpojkar, jag var lärare – till och med idrottslärare uppe i Östersund – så jagtrivdes väldigt bra. Det var först när firman vart för stor som jag var tvung<strong>en</strong> att begära<strong>av</strong>sked.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Så äv<strong>en</strong> under EF- och Programatortid<strong>en</strong> gjorde du de här sommarturernatillbaks till det militära, alltså?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja, det gjorde jag. Jag tog de tillfäll<strong>en</strong> som fanns och vi var på olika ställ<strong>en</strong> ilandet.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Hur har det påverkat din fortsatta karriär tror du?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Mycket tror jag, ur viss synpunkt. Man lärde sig <strong>en</strong> systematik. ”Visa, instruera,öva!” är militär<strong>en</strong>s valspråk. Militärorganisation<strong>en</strong> är eg<strong>en</strong>tlig<strong>en</strong> bara <strong>en</strong> <strong>en</strong>da storutbildningsorganisation. Det <strong>en</strong>da de gör är att utbilda folk. Vi krigar ju inte och hållerpå, m<strong>en</strong> de utbildar folk. Man fick lära sig mycket nyttiga saker, man fick se Sverige, manfick jobba i grupp, man var tvung<strong>en</strong> att anpassa sig. När man kom in första omgång<strong>en</strong>bodde man ganska trångt de första tre månaderna. Man var tvung<strong>en</strong> att anpassa sig till5
andra och jag tyckte det där var nyttigt, framför allt för mig som hade varit rätt så <strong>en</strong>samperson i familj<strong>en</strong>. I och med att min pappa dog bodde jag <strong>en</strong>sam och var väldigt <strong>en</strong>sam.Det var <strong>en</strong> gem<strong>en</strong>skap som jag trivdes väldigt bra med. Jag tyckte till och med mat<strong>en</strong> vargod. Man lärde sig: Hur undervisar man? Hur lägger man upp ett projekt? Hur drar manur det väs<strong>en</strong>tliga? Många <strong>av</strong> våra övningsuppgifter gick ut på att: ”<strong>Irstad</strong>! Här är <strong>en</strong> telefonlinjesom inte funkar. Du har två man till ditt förfogande och här är utrustning<strong>en</strong>. Duhar <strong>en</strong> timme på dig att göra felsökning!” Allt sånt där formade ju att man försökte strukturerasina arbetsuppgifter. Vad är det som är viktigt här? Hur ska jag utnyttja folk? Vadkan det vara för fel? Vad har jag lärt mig i bok<strong>en</strong>? Vad har jag lärt mig i praktik<strong>en</strong>? Ochså börjar man jobba så. S<strong>en</strong> var det mycket personalledning. Jag vart så småningom kompanichefför ett stort luftbevakningskompani uppe i Uppland med hundratals människor,helikopter, transporter och massor med grejor. Av det lärde man sig att organisera, bådeförbereda och leda i praktisk tjänst. Jag trivdes bra.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Du blev färdig där 1954 och innan dess hade du alltså gått teknisktgymnasium. Var det ett eget val?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Det var ett eget val.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Så det var inte att du följde familjebanan?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej, min pappa hade naturligtvis <strong>en</strong> önskan att jag skulle följa honom i spår<strong>en</strong>,m<strong>en</strong> det var inget tryck utan jag var intresserad och jag trivdes. Det var på Drottningholmsväg<strong>en</strong>och jag trivdes väldigt bra.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Har du några kontakter anting<strong>en</strong> från gymnasietid<strong>en</strong> eller från det militärasom har följt dig g<strong>en</strong>om livet sedan?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej. Det är kanske typiskt för mig socialt att <strong>av</strong>slutat är <strong>av</strong>slutat. Jag går intepå stud<strong>en</strong>tjubileum och sådana saker. Jag vet inte om det är medvetet eller omedvetet,m<strong>en</strong> jag gör det inte.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: 1954 började du läsa matematik på Stockholms Högskola.<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Endast för att komplettera för att komma in på Teknis. Jag hade dåliga betygpå grund <strong>av</strong> d<strong>en</strong> där turbul<strong>en</strong>s<strong>en</strong> när min pappa dog sista året jag var på gymnasiet.Det var inget bra. Och jag är dessutom inget teoretiskt g<strong>en</strong>i, så matte under fria formervar ganska nyttigt för mig. Och jag hade mycket fritid och kunde lära mig spela biljardoch mycket annat. Att läsa ett betyg i matte på ett år är ju ing<strong>en</strong> konst.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: In på Teknis kom du och året därpå började du läsa civiling<strong>en</strong>jörsutbildningi maskinteknik. Hur var det?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja, det var ju lätt. Jag hade rätt mycket kritik och eftersom jag har varit bådevice kårordförande och kårordförande så kunde jag framföra d<strong>en</strong>. Det var lätt. Jag hadeeg<strong>en</strong>tlig<strong>en</strong> bara ett <strong>en</strong>da problem och det var vektoranalys<strong>en</strong> som jag hade svårt att sättamig in i. Dels hade vi <strong>en</strong> föreläsare från Uppsala som var så snabb att de flesta faktisktsatt och småskrattade i sin desperation för att de inte fattade vad han sade. Dels var jaglat. Dels är jag ing<strong>en</strong> teoretisk begåvning. Det var <strong>en</strong>da ämnet jag hade bekymmer med,annars gick det ganska bra. Betyg<strong>en</strong> steg framför allt när jag kom upp i d<strong>en</strong> praktiskadel<strong>en</strong> i trean och fyran sedan, eftersom jag hade väldigt lång verkstadspraktik jämfört6
med de flesta andra. Jag hade ju jobbat s<strong>en</strong> jag var tretton-fjorton och mycket på verkstadi och med att vi hade egna verkstäder.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Du beskrev också att du gjorde ett exjobb om kugghjul.<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja. Det var ju så att man måste göra ett exjobb och då tänkte jag att jag sk<strong>av</strong>äl göra nåt inom mekanik<strong>en</strong>. Min pappa var under sin levnad välkänd i etablissemangetinom verkstadsindustrin så jag kunde hänvisa till honom här jag sökte projektjobb. Detvar ett jättebra exjobb. Vi fick ett jobb ifrån ASEA och det var finbearbetning <strong>av</strong> kugghjul.Deras kugghjul i stora växlar gick inget bra, det vart för stor förslitning. Så vi fickkvalificerade verktyg från England och gjorde ett exjobb. Det tog väl dels <strong>en</strong> hel sommar,dels gick det lite över <strong>en</strong> termin till. Jag tror att vi lyckades, teoretiskt sett, komma framtill <strong>en</strong> formel för hur man skulle utforma verktyg<strong>en</strong>. Det var sk<strong>av</strong>ning, alltså man kördeett verktyg med eggar mot ett kugghjul och sk<strong>av</strong>de <strong>av</strong> ytan så att man fick <strong>en</strong> perfektevolv<strong>en</strong>t som det hette. Jag tror vi lyckades ganska hyggligt med det, för jag fick anbudfrån ASEA att jobba hos d<strong>en</strong> här verktygstillverkar<strong>en</strong> i England <strong>en</strong> sommar.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Och du gick nåt som hette ASEA:s civiling<strong>en</strong>jörsutbildning. Var det <strong>en</strong>påbyggnadsutbildning?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Man kan säga att det var <strong>en</strong> ettårig praktikperiod som kom efter Teknis.D<strong>en</strong> gjorde jag dels i form <strong>av</strong> exjobbet – de räknade <strong>av</strong> sex månader på det, för då hadejag jobbat på ASEA:s verkstad på Söder där vi hade haft vår stationering, använt derasmaskiner och förstört deras verktyg – och sedan var jag ett halvår i Västerås där jag huvudsaklig<strong>en</strong>fick utbildning som tidsstudieman, vilket också var <strong>en</strong> väldigt nyttig utbildning.Jag gillade d<strong>en</strong>.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Din studietid var ju några år efter att BESK hade kommit igång ochdet var precis samtidigt som de första datorerna började dyka upp, långsamt m<strong>en</strong> säkert, inäringslivet. Syntes datateknik<strong>en</strong> någonting för <strong>en</strong> blivande masking<strong>en</strong>jör på KTH?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej, ing<strong>en</strong>ting.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Ing<strong>en</strong>ting?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Vad jag kritiserade utbildning<strong>en</strong> för var att vi läste väldigt mycket teori ochlabbade väldigt lite. Som vice kårordförande/kårordförande fick jag lite insikt i vad andrauniversitet gjorde, bland annat ett skotskt universitet som jag hade korrespond<strong>en</strong>s med.De försökte föra ihop mekanister, kemister och byggare och så vidare i multiprojekt, därman var tvung<strong>en</strong> att jobba ihop med andra professioner. Det saknade jag. Det har jukommit nu rätt mycket på Teknis, till exempel de här bilarna som ska gå där man får laddabil<strong>en</strong> med <strong>en</strong>ergi från <strong>en</strong> människa i ett visst antal minuter och så ska man se hur långtid d<strong>en</strong> kan gå, eller de här racerbilarna de bygger, och solpaneler och alltihopa. Det hadeinte vi på vår tid. Det framförde jag väldigt ofta i studiesammanhang<strong>en</strong>, m<strong>en</strong> Teknis är ju<strong>en</strong> trög apparat.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Vad var det som drev dig att bli aktiv i stud<strong>en</strong>tlivet?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Det är svårt att säga. Det är så med väldigt mycket, man har tur, man halkarin på nåt. Jag var lite aktiv, inte mycket, m<strong>en</strong> lite aktiv i stud<strong>en</strong>tlivet på gymnasiet sistaåret. Och jag tyckte att det verkade spännande. Jag kan inte säga exakt vad det var, m<strong>en</strong>7
jag ställde upp på <strong>en</strong> <strong>intervju</strong>omgång där alla kandidater <strong>intervju</strong>ades. De höll på ochlarva sig med <strong>en</strong>, m<strong>en</strong> tydlig<strong>en</strong> gick det ganska bra så jag blev vald till vice ordförande.von Grotthus<strong>en</strong> vart ordförande, och s<strong>en</strong> var det <strong>en</strong> massa andra poster, internationellsekreterare, kassör och så vidare, m<strong>en</strong> det var spännande och oerhört lärorikt.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Du blev vald till det utan att ha alltför mycket tidigare <strong>en</strong>gagemang ikår<strong>en</strong>? Och du var först vice kårordförande och s<strong>en</strong> äv<strong>en</strong> kårordförande?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja. Jag har alltid haft matjord i fickorna. Jag har alltid haft tur, tycker jag.Det gällde ju att försörja sig. Min pappa var inte rik direkt och framför allt hade han sörjtför min yngre bror. Jag hade lite p<strong>en</strong>gar och hade ambition<strong>en</strong> att gå ig<strong>en</strong>om Teknis utanatt ta studielån. Jag jobbade mycket kvällar och satt vaktmästare på Byggtjänst och sedanvar det de militära somrarna. Sedan hade jag sådan tur att arvod<strong>en</strong>a höjdes kraftigt när jagkom in i kår<strong>en</strong>. De hade varit nominella förut, några hundralappar, m<strong>en</strong> nu vart de faktiskt<strong>en</strong> femtus<strong>en</strong> och s<strong>en</strong> tiotus<strong>en</strong> för <strong>en</strong> kårordförande, vilket var mycket p<strong>en</strong>gar på d<strong>en</strong>tid<strong>en</strong>. Så jag klarade mig g<strong>en</strong>om Teknis utan att behöva ta ett <strong>en</strong>da öre i studielån.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Gällde det samma sak där att kontakterna från KTH-tid<strong>en</strong> inte harföljt dig s<strong>en</strong>are i livet?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej. De har de inte gjort.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Inte alls?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Vad hade du för uppgifter som vice kårordförande och kårordförande?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Som ställföreträdande kårordförande var det att vara med och organisera.Vi hade sådana där sångartävlingar och det var att sitta med och prata om hur det gickmed restaurang<strong>en</strong> och se till att vår bokhandel fungerade. Det var d<strong>en</strong> typ<strong>en</strong> <strong>av</strong> uppgifter,mycket stud<strong>en</strong>tikosa uppgifter förstås. Jag reste <strong>en</strong> del och var på besök i Danmark, Norge,Finland, Berlin och lite andra ställ<strong>en</strong>. Man fick resa och repres<strong>en</strong>tera kår<strong>en</strong> både somvice och kårordförande. Som kårordförande var det allmänt att leda jobbet i grupp<strong>en</strong>med ordförande, vice ordförande, internationell sekreterare, kassör och chef<strong>en</strong> för socialautskottet. Man sammanträffade väldigt ofta, kanske <strong>en</strong> gång i veckan, och gick ig<strong>en</strong>omär<strong>en</strong>d<strong>en</strong>. Det kom in skrivelser. Vi hade ett nära samarbete med rektor. Jag vet inte omdet var jag eller om det var min företrädare som lyckades fixa så att vi tog hand om fuskfall.Innan dess var det drakoniska bestraffelser för fusk och många sociala tragedier, m<strong>en</strong>nu vart vi <strong>en</strong> instans med väldigt stor medbestämmanderätt i fuskfall<strong>en</strong> som vi tog handom. Vi införde liksom <strong>en</strong> annan straffskala då. Så vi hade samarbete med rektor, Woxénhette han tror jag, mycket trevligt samarbete. Han ringde på <strong>en</strong> ibland så där och undradehur det gick. Det var faktiskt bra.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Du tog exam<strong>en</strong> 1960, var på ASEA till 1961 och efter ASEA gick dutill EF. Och de sökte upp dig, du blev headhuntad dit?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Jag vart headhuntad, ja. De hade ett system. Det var <strong>en</strong> som hette Hermelin,<strong>en</strong> mycket behaglig och social man. Vi satt och käkade lunch och han berättade vad EFvar. Jag tyckte att det lät rätt så bra. Fri verksamhet, mycket resor, mycket eget ansvar såsmåningom.8
M<strong>en</strong> jag tyckte att utveckling<strong>en</strong> <strong>av</strong> metodik innanför företaget var för svag. Man levdepå gammal kunskap och att man var allmänt duktig. När jag skickades ut på uppdrag – tillexempel fick jag vara med och rationalisera <strong>en</strong> stor verkstad uppe i Hallstahammar – varstödet relativt litet. Det är många svettiga nätter man har legat vak<strong>en</strong> och vridit sig ochundrat vad fan man skulle göra. Man hade vare sig metodik eller m<strong>en</strong>tor. Och det härklarade man väl hyggligt, därför att kund<strong>en</strong> kanske var sämre än man själv. Jag skojar lite,m<strong>en</strong> … Det var min främsta kritik innanför EF. Jag tyckte att metodutveckling<strong>en</strong> var åthelvete för dålig. Och det här var <strong>en</strong> ständig sammandrabbning med chef<strong>en</strong>: ”Varförsätter vi oss inte ner och lägger <strong>av</strong> några veckor, <strong>en</strong> månad och gör <strong>en</strong> metodik för hur viska göra?” ”Nej”, sade han, ”du vet, vi ska fakturera, det är viktigt.”Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Var det högsta chef<strong>en</strong>?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej, det var chef<strong>en</strong> för min sektion, som i och för sig var <strong>en</strong> rätt så storsektion. M<strong>en</strong> vi var några styck<strong>en</strong> som hade samma synpunkter.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Vad var det för kompet<strong>en</strong>s som gjorde att du blev attraktiv för EF?Du nämnde det sociala <strong>en</strong>gagemanget …<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: D<strong>en</strong> sociala kompet<strong>en</strong>s<strong>en</strong>.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Att du hade jobbat med tidsstudier på ASEA, spelade det in?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Samtalet gick inte ut på att försöka djupborra om jag hade några specifikakunskaper, utan samtalet gick mera ut på ”Vad vill du göra?”, liksom lite så där casediskussioneroch ”Hur skulle du agera i det här sammanhanget?”. M<strong>en</strong> jag tror att detmöjlig<strong>en</strong> var min sociala förmåga, eller förmågan att uttrycka sig.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Har du nån aning om vem det var som tipsade EF om dig?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej. De gick helt <strong>en</strong>kelt g<strong>en</strong>om skolkatalogerna och tittade, tror jag.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Vad fick du för introduktionsutbildning när du kom till EF?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: [Skratt] Nästan noll. Och det är det som jag sedan protesterade mot. Nästanmedsamma kom det ett case där <strong>en</strong> rätt så stor verkstad uppe i Hallstahammar hade problemmed sin produktion. Så åkte jag och <strong>en</strong> äldre konsult upp och så introducerade hanmig <strong>en</strong> dag och sedan åkte han hem, va.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Och det här var efter hur många veckor?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Vecka två. De problem som man sattes på från början var i allmänhet teknisktsett inte så svåra, utan det var organisationsproblem. Hallstahammar hade <strong>en</strong> uruselorganisation för hur man fördelade jobb och hur man gjorde ackord och så vidare. Problematik<strong>en</strong>var inte så jättestor. Hade jag kommit in i <strong>en</strong> kvalificerad verkstad med storatekniska problem hade jag ju drunknat, m<strong>en</strong> här var det relativt <strong>en</strong>kla ordningsproblemtill att börja med.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Vilk<strong>en</strong> sektion jobbade du under på EF?9
och utveckla utbildning i slutet på 50-talet. M<strong>en</strong> det kom inte dig till del, eller inte EF tilldel?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nja, om det kom EF till del vill jag inte svara på, m<strong>en</strong> inte kom det mig tilldel. Du ska veta att min personlighet är sådan att jag inte är någon för<strong>en</strong>ingsmänniska.Jag bestämde mig faktiskt ganska tidigt. När jag gick ut från Teknis – och det är <strong>en</strong> anekdot– så vart jag invald i Sv<strong>en</strong>ska Teknologför<strong>en</strong>ing<strong>en</strong>s styrelse. Det var <strong>en</strong> vårdag när jaggick ned för Vasagatan. Jag hade köpt nya kläder och tyckte att jag var ganska prydlig ochkände att livet leker nu. Så kom jag upp på Teknologför<strong>en</strong>ing<strong>en</strong> och där sitter det, somjag bedömer, ett stort antal gubbar och röker cigarr. För mig var det fullständigt fel miljö.Då bestämde jag mig för två saker: Jag kommer inte läsa någon teoretisk facklitteraturmer i mitt liv och jag kommer icke att bli för<strong>en</strong>ingsmänniska. Och det har jag hållit. Jag äricke med i några för<strong>en</strong>ingar, utom båtklubb<strong>en</strong>, annars fick jag ing<strong>en</strong> båtplats. Det är minattityd.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Gunnar Rylander beskrev stämning<strong>en</strong> och kultur<strong>en</strong> på EF som väldigtakademisk och intellektuell.<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Det upplevde inte jag.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Vark<strong>en</strong> akademisk eller intellektuell?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Det var inget fel på intellektet på folk, det var duktigt folk. Det som mansaknade och det som jag saknat i mitt liv … Om jag får leva om mitt liv så skulle jag försöka,om jag hade haft förmågan, att komma in till exempel på <strong>en</strong> studieort som Oxford,där man driver seminariemetod<strong>en</strong>, det vill säga att man samlas kring ett ämne under <strong>en</strong>skicklig seminarieledare som sedan försöker liksom leda d<strong>en</strong> här grupp<strong>en</strong> och dela utarbetsuppgifter, foga ihop olika facts som de olika arbetsgrupperna kommer fram till. Enlit<strong>en</strong> arbetsgrupp, fem-sex man vore idealet. M<strong>en</strong> det fanns inte. Gunnar Rylander var <strong>en</strong>annan typ. Jag uppskattade honom mycket, det är min kompis – eller har varit min kompis,jag har inte sett honom på länge. Jag uppskattade honom mycket, m<strong>en</strong> han var <strong>av</strong> <strong>en</strong>annan typ. Han jobbade inte innanför vårt område. Vi hade <strong>en</strong> oerhört pragmatisk killesom chef och hans ständiga uppgift var att skaffa så mycket fakturering som möjligt. Råkademan på problem så ritade han några rutor på t<strong>av</strong>lan och sade att: ”Nu får du försökalösa det.” Det var inte mer än så.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: EF var <strong>en</strong> ganska stor organisation. Kan det ha varit skillnader mellande olika gr<strong>en</strong>arna?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Stor skillnad.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Det var flera <strong>av</strong>knoppningar från EF under väg<strong>en</strong>s gång som s<strong>en</strong> i sintur blev <strong>en</strong> del ganska stora konsultföretag. Du nämnde att det var så äv<strong>en</strong> under din tid?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja. På slutet när jag var där gick min chef Warbert och några till och startadeett eget företag. Vi hade <strong>en</strong> diskussion om att jag skulle vara med i d<strong>en</strong> konstellation<strong>en</strong>eftersom jag – o<strong>av</strong>sett om jag var skicklig eller ej – var ganska högdebiterande och sådantbehöver man ju i början. M<strong>en</strong> deras attityd till mig var att jag inte skulle få delägarskaputan skulle få vara med och jobba. Då sa jag direkt nej. Då sa jag ”Nej, då är jag inte med.Får jag inte delägarskap på lika fot som er andra är jag inte med.”11
Gust<strong>av</strong> Sjöblom: M<strong>en</strong> det skulle blivit nåt liknande verksamhet som EF?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Liknande som EF, ja.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Organisationskonsulting eller managem<strong>en</strong>tkonsulting var väl redan på60-talet <strong>en</strong> ganska amerikainspirerad verksamhet?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Mycket.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Hur påverkade det din vardag?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Hela min uppfostran var eget praktiskt jobb, det var ing<strong>en</strong> teoretisk uppfostran.Jag har väl läst <strong>en</strong> del amerikansk managem<strong>en</strong>tlitteratur och nu må du förlåtamig, m<strong>en</strong> jag är inte särskilt imponerad ut<strong>av</strong> dem. Det räcker nästan med att läsa sammanfattning<strong>en</strong>på baksidan brukar jag säga, något på skämt. Då m<strong>en</strong>ar jag inte mer teoretiskagrejor, utan jag m<strong>en</strong>ar mer de här r<strong>en</strong>t praktiska.Jag har läst mycket litteratur. Eftersom jag var ordblind i skolan och fick skäll på realskolan– ett helvetes bråk – så tog de mig till psykotekniska institutet och testade mig.Min lärare ringde hem och sade till mamma: ”Det är nåt fel på grabb<strong>en</strong>. Han kommerinte att klara skolan.” Jag kunde inte st<strong>av</strong>a tyska och inte sv<strong>en</strong>ska och mina uppsatser varföremål för hån och uppläsning. Så jag gick i två dagar, faktiskt, på psykotekniska institutet,under d<strong>en</strong> här Nilssons ledning. Han var <strong>en</strong> djävel på torsdagar – för han söp påonsdagar – och då hade jag dubbeltimme i tyska och sv<strong>en</strong>ska. Tog man sig g<strong>en</strong>om det varrest<strong>en</strong> <strong>av</strong> veckan okej. M<strong>en</strong> han var okej och ringde hem och sade till mamma: ”Det äringet fel på skall<strong>en</strong> på grabb<strong>en</strong>, m<strong>en</strong> han kan inte st<strong>av</strong>a” och då sattes det in <strong>en</strong> ord<strong>en</strong>tligdos med läsning <strong>av</strong> Frans G. B<strong>en</strong>gtsson och annat. Jag läser oerhört mycket, kan jag säga.Jag har två egna bokklubbar och skickar väl ut ungefär fyra-, femhundra böcker varje årsom jag ger bort till mina kompisar. Jag läser och ungefär var femte eller var tionde boktycker jag är intressant och då skickar jag ut d<strong>en</strong> med komm<strong>en</strong>tarer, skriver brev ochkomm<strong>en</strong>terar bok<strong>en</strong>. Jag försöker följa <strong>en</strong> linje. Jag har till exempel nyss haft <strong>en</strong> linje medvad folk måste lära sig om islam. Jag började med Profet<strong>en</strong>s folk och så har jag lite merspeciella böcker. Nu håller jag på och läser Sharialagarna för att försöka sätta mig in itankevärld<strong>en</strong>. Det är rätt uppskattat faktiskt och jag har ganska omfattande korrespond<strong>en</strong>s.Jag har <strong>en</strong> lit<strong>en</strong> bokklubb som är <strong>en</strong> fyrtio man och där brukar jag skicka ut trettioböcker efter urval åtta gånger om året och så skickar jag ut femhundrasjuttio böcker tilljul. Jag läser mycket sånt. Jag kommer också till <strong>en</strong> episod s<strong>en</strong>are efter EF som jag tyckerär ganska signifikativ för mitt läsande. Därför läste jag väldigt mycket böcker under d<strong>en</strong>här period<strong>en</strong>, m<strong>en</strong> det var skönlitteratur och inte facklitteratur. Sedan på EF var jag inteså korkad när det gäller teknik, m<strong>en</strong> jag ska tala om för dig hur man klarar sig undan.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Under EF-period<strong>en</strong> hade du fortfarande inte haft nån som helst kontaktmed datorer?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej. Det var då jag började läsa i facklitteratur och klippa och lägga i högar.Och största hög<strong>en</strong> stod det ADB på.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Vad läste du för tidskrifter då?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Alla tekniska tidskrifter. Det fanns ett ganska stort bibliotek och alla obsoletatog jag och klippte ur och lade i de här högarna.12
Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Du minns inte några titlar?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej. Det var både amerikanska och <strong>en</strong>gelska och sv<strong>en</strong>ska. Jag gick mest pårubrikerna och tittade, så det var mer <strong>en</strong> mängdundersökning än <strong>en</strong> kvalitativ undersökning.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Och nu är vi väl framme vid slutet på EF-period<strong>en</strong> och d<strong>en</strong> här episod<strong>en</strong>när …<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Med Charlie, ja.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Det var Bo Cast<strong>en</strong> Carlberg som personlig<strong>en</strong> skickade honom till USAför att utreda för EF:s räkning hur man skulle ställa sig till ADB. Jag har stött på EF i liteolika datasammanhang, därför att man var ganska aktiva under d<strong>en</strong> här period<strong>en</strong> när detgällde att ge rådgivning till företag huruvida man skulle införa ADB eller inte, bland annatpå SAS där man tyckte att det skulle man och på Broströmsrederiet skulle man inte.<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Relativt primitiva råd.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: M<strong>en</strong> det var ganska långa utredningar …<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja, utredningarna blev jättelånga. Jag har gjort sådana här utredningar åtstora byggföretag och det är alltså några dagars jobb om man kan sitt yrke, så det är inteså särskilt mycket att hålla på och bråka om. Man rekomm<strong>en</strong>derar standardsystem naturligtvis,eftersom väg<strong>en</strong> till ekonomiskt helvete är belagd med goda föresatser om eg<strong>en</strong>utveckling. Jag har <strong>en</strong> episod från s<strong>en</strong>are tid med min kompis som jag anställde som VDför Ericssons databehandling – jag var ju ordförande i arton år för Ericssons databehandling– Björn Boldt-Christmas, <strong>en</strong> oerhört skicklig kille. Han ringde till mig och sade”Hördu, jag har fått två sådana där jävla McKinsey-konsulter på hals<strong>en</strong> som håller på ochutreder databehandling hos mig. Kan du komma upp och prata med dem? Jag förstår intevad de håller på med.” Så jag hade <strong>en</strong> lång sittning med dem. På slutet sade jag: ”Vad fanhåller ni på med? Det är <strong>en</strong> skitutredning och de förändringar ni försöker introducera ärnons<strong>en</strong>s!” Konsulterna säger då att ”Jam<strong>en</strong> du vet, vi har ju lagt ner så mycket p<strong>en</strong>gar såvi måste ju komma med nåt!” Jag har sett de här McKinsey-konsulterna. De är duktiga,jätteduktiga och alltihop, m<strong>en</strong> de ska användas på rätt sätt och jag har <strong>en</strong> viss skepticismemot när de ska vara rådgivare på väldigt låg nivå, för det kan de inte. De här killarna frånMcKinsey sätts in med <strong>en</strong> stor, duktig kille med hår på bröstet, m<strong>en</strong> han lämnar demganska snart och sedan är de ju relativa nybörjare trots sina fina akademiska meriter, skoloroch alltihop. Sedan fakturerar de tvåtus<strong>en</strong>sjuhundra kronor i timm<strong>en</strong>. Det är <strong>en</strong> guldkalvför McKinsey. Det här har vi slagits med många, många, många gånger, att vi tyckeratt deras sätt att ge rådgivning inte har varit relevant i alla ögonblick. S<strong>en</strong> är det möjligtatt de är duktiga strategiskt, på att jobba fram nya produkter och marknadsstrategier. Dethar jag ing<strong>en</strong> aning om.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Lyfter du fram det som <strong>en</strong> parallell till hur EF gick till väga fyrtio tillfemtio år tidigare?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Jag har äv<strong>en</strong> sett att 1956 g<strong>av</strong> EF ut <strong>en</strong> skrift som hette ElektroniskDatabehandling. Bo Cast<strong>en</strong> Carlberg var ganska aktiv och rec<strong>en</strong>serade och skrev om ADB-13
litteratur i tidskrifter. Det fanns alltså <strong>en</strong> tidig kontaktyta mellan EF och d<strong>en</strong> ADBverksamhetsom började växa fram.<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Inte såvitt jag uppfattade. Bo Knas<strong>en</strong> Carlberg kallades han förrest<strong>en</strong>.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Och han sände Charlie Dahlgr<strong>en</strong> till USA, som kom tillbaka. Pratadedu med Charlie Dahlgr<strong>en</strong> personlig<strong>en</strong>?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja, och då sade han att detta så kallade automatisk databehandling kommeraldrig bli ett ekonomiskt intressant verksamhetsområde.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: För EF?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej, överhuvudtaget. Charlie Dahlgr<strong>en</strong> var <strong>en</strong> trevlig kille i mina ögon, m<strong>en</strong>ett fullständigt nöt när det gällde det här, <strong>en</strong>ligt min uppfattning. Och då sa jag upp migdirekt, någon dag efter det, och började leta efter jobb för att få lära mig databehandling.Då kom jag i kontakt med ITT som också hade någon slags scouting, så jag vart handplockadsom någon slags påläggskalv innanför administration<strong>en</strong> på ITT och skulle få alld<strong>en</strong> utbildning jag ville. Jag gick <strong>en</strong> datakurs som omfattade fyra dagar programmering.Det var d<strong>en</strong> kurs de kostade på mig. Sedan skulle jag jobba med det här och man jobbademed amerikanska konsulter och amerikanska såna här controllers, och det var ju ett virrvarrutan like, så jag sade upp mig efter åtta månader. Det gick inte att jobba där. Vi varändå några styck<strong>en</strong>, <strong>en</strong> lit<strong>en</strong> grupp kring mig och några styck<strong>en</strong> duktiga killar, som försökte<strong>en</strong>ligt d<strong>en</strong> där seminariemetod<strong>en</strong> resonera fram vad vi skulle göra och på vilka områd<strong>en</strong>vi ev<strong>en</strong>tuellt skulle kunna rationalisera med hjälp <strong>av</strong> ADB. Vi var fortfarande rättprimitiva i vår kunskap, självklart, m<strong>en</strong> det fanns ADB-folk på ADB-<strong>av</strong>delning<strong>en</strong> somhade mer utbildning. Vi hade några som var duktiga, m<strong>en</strong> det där fick vi inte hålla påmed. Det var <strong>en</strong> oerhört konstig stämning på det där företaget, så jag sade upp mig efternio månader och tänkte att hök<strong>en</strong> kan försörja sig själv. Försörja mig kan jag alltid göra.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Och s<strong>en</strong> fick du ett antal egna organisationskonsultuppdrag?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja. Mycket för arkitekter. Arkitekterna hade <strong>en</strong> eg<strong>en</strong> organisationsbyrå ochdär vart jag inlyft ut<strong>av</strong> <strong>en</strong> mycket trevlig kille som hette Greger, fick rum och fick debiteratett antal timmar i månad<strong>en</strong> mot att de fick utnyttja mig. Och där började vi med attförsöka databehandla de här <strong>av</strong>erna, alltså de stora böcker som beskriver material ochmaterialkvalitéer, att försöka göra <strong>en</strong> sifferkod på hela det materialet jobbade jag med.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Var det hela tid<strong>en</strong> nånting temporärt?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Det kändes lite temporärt. Jag hade rum, tillgång till sekreterare, telefon ochett visst antal timmar i månad<strong>en</strong> som gjorde att jag släpade mig fram försörjningsmässigt.Sedan hade jag lite egna jobb vid sidan om. Firman hette TEKOM på d<strong>en</strong> tid<strong>en</strong>. Det varvad jag gjorde, samtidigt som jag naturligtvis läste om databehandling och följde med idebatt<strong>en</strong>.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Hur lång tid varade det här?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ett och ett halvt år. Det måste ha varit nånting sånt därnt. Det jag är sämstpå är årtal. Där är jag busdålig, m<strong>en</strong> jag har försökt att göra det någotsånär.14
Gust<strong>av</strong> Sjöblom: M<strong>en</strong> det var i alla fall 1964 som Programator kom till värld<strong>en</strong>?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Och du har beskrivit hur du tog kontakt med d<strong>en</strong> här Per Lind frånITT.<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Det var inte så svårt. När man var ute och konsultade som organisationskonsultför arkitekterna och lite andra upptäckte man att folk kom och frågade ”Databehandling,vad är det?” Man upptäckte att det fanns ett behov. Yrkesutbildning<strong>en</strong> var juinte långt driv<strong>en</strong> och det fanns behov <strong>av</strong> yrkesutbildat folk, helt <strong>en</strong>kelt. Jag m<strong>en</strong>ar, det varbuslätt. Försäljningsteknik behövde man inte, för det fanns ett sug efter folk som kundeprogrammera. Så <strong>en</strong>kelt var det. Därför kontaktade jag Pelle och sade ”Ska vi jobbaihop?” och sedan byggde vi på första året med tre andra killar till. Då var vi fyra i slutet<strong>av</strong> året och vi var fullbelagda. Jag sålde, fakturerade och gjorde lite konsultuppdrag påorganisationssidan, och så var det tre som programmerade. Det var ju hur <strong>en</strong>kelt somhelst.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Vilka var de första kunderna?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: De största kunderna var väl faktiskt lite stora företag, jag kan inte …Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Jag tänkte precis i början, hur gick ni till väga när ni skulle …<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Man ringde upp. Jag lärde mig teknik<strong>en</strong>. Om det var ett byggföretag, tillexempel, så tog jag reda på vem som var ADB-ansvarig – det var ju oftast ekonomichef<strong>en</strong>på d<strong>en</strong> tid<strong>en</strong> – och då hade jag några handskrivna, kladdiga papper och så ringde jagupp och frågade om jag fick <strong>en</strong> halvtimme. ”Ja, varför då?” sade de. ”Ja, jag …”. ”Du, trointe du kan sälja nåt åt mig.” ”Nej, absolut inte”, sa jag, ”det är absolut inte min m<strong>en</strong>ing.”Sedan lägger man upp <strong>en</strong> <strong>intervju</strong> och frågar om hans problem. Och då börjar han – precissom jag här – att prata o<strong>av</strong>brutet. När man sedan går därifrån har man i vart tredje fallett jobb. En oerhört <strong>en</strong>kel teknik. Det utvecklade vi ganska bra, och så småningom allteftervi lärde oss, så kunde vi svara mycket mer specifikt på frågor. Det man fick lära sigvar att börja göra estimeringar om vad det kostade, hur mycket tid som går åt och så. Detvar ganska tidigt. Vi hade sådana där superprogrammerare, killar som satt och petadeCOBOL på sitt eget sätt.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Hur hittade du dem?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: På marknad<strong>en</strong>. Det var kompisars kompisar, och man var ute och rörde siglite och hittade duktigt folk.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Gick det att hitta dem eller var det <strong>en</strong> bristvara?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Det var <strong>en</strong> bristvara. M<strong>en</strong> det som har styrt mitt agerande delvis i Programatoroch framledes var att jag upptäckte att alla mina tre eller fyra eller fem eller sexprogrammerare gjorde på helt olika sätt. Det här var ju <strong>en</strong> jobbig period. Vi körde datamaskinåt kund<strong>en</strong> på nätterna, där jag var operatör och bar omkring hålkort. Du kan inteana hur mycket hålkort som jag burit i mitt liv. Så hyrde jag 1401-kapacitet, vilket var <strong>en</strong>trång sektor då, och så stod jag och körde på nätterna. I allmänhet fick man tid mellanhalv tolv och kvart i två på morgon<strong>en</strong>.15
<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Oh ja, självklart. Vi byggde ju hela system åt folk. Små från början, sedanutvecklades det alltefter och då rekryterade man folk som hade lång erfar<strong>en</strong>het. Bland dehär trettionio var det säkert tio, tolv som hade väldigt lång erfar<strong>en</strong>het och som var systemerare.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: På sextiotalet, var det några kunder som var dominerande eller nämnvärda?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja, Atom<strong>en</strong>ergi nere i Studsvik var <strong>en</strong> stor kund.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: På drift eller …<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej, det var på programmering och systemering. Vi kom tidigt in på försäkringsbolag,vi kom tidigt in på <strong>en</strong> del verkstäder. Äh, jag har dåligt namnminne på det.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Din eg<strong>en</strong> bakgrund handlade ju mycket om tillverkningsindustrin, medASEA och Hallstahammar. Speglades det äv<strong>en</strong> i Programator?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej. Vi approcherade <strong>en</strong> väldigt bred palett. Vi hade väl eg<strong>en</strong>tlig<strong>en</strong> ing<strong>en</strong>prefer<strong>en</strong>s för tillverkningsindustrin på något sätt, utan vi hade prefer<strong>en</strong>s för datasystemut<strong>av</strong> <strong>en</strong> viss typ: inte de mest sofistikerade system<strong>en</strong> utan system<strong>en</strong> ut<strong>av</strong> typ<strong>en</strong> payrollbokföring,lagerbokföring och så vidare. Det var sådana system vi byggde.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Smör och bröd?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja. Och till skillnad ifrån WM-data som jag beundrade då – eller tyckte varjätteduktiga då – så skaffade vi aldrig standardsystem. Utan vi jobbade anting<strong>en</strong> med specialbyggteller i företag<strong>en</strong>s egna system som kompletteringar. Vi skaffade inga ag<strong>en</strong>turerpå standardsystem.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Ja just det. M<strong>en</strong> då är vi lite längre fram i tid<strong>en</strong>. Jag tänkte dröja lite vidde första tio år<strong>en</strong>. Många brukar säga att som konsult – vare sig man var organisationskonsulteller IT-konsult – så blev man bemött med skepsis, både från mostrar och släkt<strong>en</strong>och i affärsvärld<strong>en</strong>. Hur var det att vara konsult? Var det nån skillnad när du komsom organisationskonsult från EF, eller när du kom som ADB-konsult från Programator?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Det <strong>en</strong>da man hade emot sig var att man var lite lit<strong>en</strong> i början. Det <strong>en</strong>da jagkommer ihåg är när vi skulle göra ett stort jobb för Assi eller nåt ut<strong>av</strong> skogsbolag<strong>en</strong> ochde tyckte att vi var för små för att kunna lita på för stora jobb. Det var väl d<strong>en</strong> bit<strong>en</strong> manhade att komma över, dels g<strong>en</strong>om att växa, dels g<strong>en</strong>om att skaffa sig rekomm<strong>en</strong>dationer.Jag blev aldrig dåligt bemött. Tvärtom, jag tyckte det var väldigt trevligt och förekommandeoch hyggligt. Att de ibland utsatte <strong>en</strong> för knepiga frågor och ifrågasatte <strong>en</strong>s kunskaperingår ju i spelet, det ingår ju att de vill undersöka: ”Kan du nånting?” och dettycker jag faktiskt var bra. M<strong>en</strong> aldrig nedlåtande. Så det vi hade mest emot oss var ju:”Är ni tillräckligt stora och stabila?” Jag har från början slagits för att ha <strong>en</strong> oerhört höglikviditet. Mitt mål var att minst ha <strong>en</strong> tredjedels årsomsättning i likvida medel, och dethar jag faktiskt lyckats med under <strong>en</strong> lång följd <strong>av</strong> år, g<strong>en</strong>om olika knep som jag hittat påför att undkomma skattemyndighet<strong>en</strong> långa arm. Jag var d<strong>en</strong> första som startade utbildningsstiftelserför att kunna gömma p<strong>en</strong>gar och <strong>en</strong> mängd sådana här trix, inte för att17
skattefuska m<strong>en</strong> för att konsolidera firman. Minst <strong>en</strong> tredjedel <strong>av</strong> årsomsättning<strong>en</strong> i kontantamedel var mitt mål och det har hållit.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Det brukar vara ganska svårt för d<strong>en</strong> här typ<strong>en</strong> <strong>av</strong> företag att växa närman kommer över ett kritiskt tal med runt tjugo-trettio anställda. Då måste man hitta <strong>en</strong>ny organisationsform och kan inte längre gå på lösa boliner. Gällde det Programator dårunt slutet på 60-talet eller början på 70-talet?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej. Jag upplevde väl att det inte var särskilt svårt att hålla reda på femtioman, när femtio man huvudsaklig<strong>en</strong> sitter ute hos kunderna i kundprojekt. Om det är ettstörre projekt har man någon leading person. Televerket var <strong>en</strong> mycket stor kund fråntidigt. På Televerket hade kanske vi hade sex man, periodvis sju, och då var det <strong>en</strong> somhöll ihop d<strong>en</strong> grupp<strong>en</strong> och jag åkte dit ut med bulle då och då. En gång i veckan var jagute <strong>en</strong> timme och gick ig<strong>en</strong>om: ”Hur går det? Hur trivs ni?” Så problematik<strong>en</strong> var inteyrkesmässigt så stor, därför att vi hade väl definierade arbetsuppgifter och vi visste attfolk var ganska duktiga. Det som var det svåra var att se till att folk inte kalvade ur yrkesmässigt,psykiskt, så att de inte började sitta och slöa, ägnade sig åt annat, eller kom påkant med uppdragsgivar<strong>en</strong>. Att kontrollera att grupp<strong>en</strong> mådde bra var bland det viktigaste.Sedan naturligtvis att prata med uppdragsgivar<strong>en</strong>. Så fort man hörde det minsta knorrfrån arbetsgivar<strong>en</strong> – det minsta, om det bara var så att det dallrade i luft<strong>en</strong> – så var jagdär. Var det så att det var misslyckat, att någon hade gjort fel – bort med d<strong>en</strong> fakturering<strong>en</strong>,in med förstärkning, gör om jobbet. Det var från början oerhört klart. Det minsta lillajag hörde att kund<strong>en</strong> var missnöjd kom jag ut till kund<strong>en</strong> och sa: ”Vad är du missnöjdmed?” ”Nej m<strong>en</strong> hördu du, det här var ing<strong>en</strong>ting.” ”Jo, nu vill jag veta.” Att få <strong>en</strong> kundsom var nöjd! Många jobb gick naturligtvis över tid och över budget, m<strong>en</strong> det viktiga varvår attityd, att alltid göra så gott vi kunde, att aldrig skylla ifrån oss. Det sade jag till killarna:”Skyll aldrig ifrån er! Skyll på mig, m<strong>en</strong> aldrig att ni skyller ifrån er och säger att detär kund<strong>en</strong>s eget fel.” Det var kanske <strong>en</strong> säljgimmick, m<strong>en</strong> det var <strong>en</strong> sån där bärandeprincip.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Du kunde fortfarande eg<strong>en</strong>tlig<strong>en</strong> inte så mycket om programmering?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej, jag har ju aldrig programmerat i hela mitt liv.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Inte <strong>en</strong>s lite på ITT?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Äsch! Tre rader, det var inte mer.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Det gör väl Programator annorlunda än de flesta andra bolag som komi d<strong>en</strong> här bransch<strong>en</strong> sedan. Om man tar WM-data som jämförelseobjekt ig<strong>en</strong>, så var bådaföretagsledarna där väldigt länge ute och externdebiterade hela sin eg<strong>en</strong> tid, medan i Programatorfanns du som <strong>en</strong> sorts … Jag tänkte säga hönsmamma, det kanske är fel ord,m<strong>en</strong> …<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Jo! Hönsmamma! [skratt] Jag hade <strong>en</strong> dam som sekreterare och bokförareom vi börjar i d<strong>en</strong> ändan. Jag gick varje vecka ig<strong>en</strong>om all utgångsfakturering och all inkommandekostnad och gjorde <strong>en</strong> lit<strong>en</strong> uppställning på det. Jag hade knallkoll på ekonomin,knallkoll på likviditet<strong>en</strong>, knallkoll på hur mycket folk fakturerade. Varannan daggjorde jag beläggningsprogram för hand, långa sheets där jag såg hur länge alla var belagda.Så fort det började närma sig att någon inte var belagd om fyra veckor så uppstod18
oron hos mig: ”Vad ska jag göra nu? Hur ska jag belägga d<strong>en</strong> här person<strong>en</strong>?” Och såbörjar säljansträngningarna: ringa, besöka, sälja. Så det var min arbetsuppgift.Naturligtvis var jag inte mer korkad än att jag så småningom lärde mig att bedömaarbet<strong>en</strong>s storlek och komplexitet och vilk<strong>en</strong> typ <strong>av</strong> folk som skulle in. Det var ju väldigtviktigt att kund<strong>en</strong> fick rätt kille eller tjej. Det var viktigt att de hade rätt utbildning. Sedanatt blixtfort följa upp hur de kom in på arbetsplats<strong>en</strong> och att de trivs där. Jag m<strong>en</strong>ar, <strong>en</strong>kille eller tjej som inte trivs på <strong>en</strong> arbetsplats … Vi var på Telia ett tag. Jag åkte ut ochuppfattade att stämning<strong>en</strong> inte var bra. D<strong>en</strong> hade förändrat sig s<strong>en</strong> veckan innan eller tvåveckor innan. Ja, då sätter man sig ner med var och <strong>en</strong> och pratar ig<strong>en</strong>om det: ”Varförtrivs du inte? Vad är det för fel?” och så fick man byta folk. Det var min uppgift i väldigtstor utsträckning.Plus att hänga med i d<strong>en</strong> tekniska utveckling<strong>en</strong>, vilket vi kommer in på nu. Jag användering<strong>en</strong> facklitteratur, därför att jag har nog med min skönlitteratur, m<strong>en</strong> jag har lärtmig precis i d<strong>en</strong> här seminiarieform<strong>en</strong> att när det till exempel började bli mer och mer attman började föra data över telefonlinjer, då måste man förstå d<strong>en</strong> teknik<strong>en</strong> och då sätterman sig med sin bästa tekniker, och så säger man: ”Nu har du <strong>en</strong> dag på dig. Förbereddig nu och s<strong>en</strong> har du <strong>en</strong> dag på dig att med mig och nån till ut<strong>av</strong> mina medarbetare gåig<strong>en</strong>om grundval<strong>en</strong> för det här. Vad är d<strong>en</strong> tekniska grundval<strong>en</strong>? När ska det användas?Vad kostar det?” Så på sitt sätt lärde man sig ganska mycket på det systematiska sättet.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Hur gjorde de i sin tur för att få d<strong>en</strong> här kunskap<strong>en</strong>?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: De läste och byggde på sin erfar<strong>en</strong>het. Man hade anställt särskilda teknikerjust för att syssla till exempel med databasteknik och transmissionsteknik och så vidare.Då fick de redogöra för svagheter, vad man kunde utnyttja och så vidare, så att man inteliksom var alldeles för dum på området.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Så du anställde ganska specialiserade kompet<strong>en</strong>ser?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja, <strong>en</strong> och annan riktig specialiserad. Och vi började väldigt tidigt medeg<strong>en</strong>utveckling ut<strong>av</strong> metodik, som kan kritiseras för att d<strong>en</strong> kanske inte var så bra, m<strong>en</strong> vigjorde väldigt stora ansträngningar. Vi hade <strong>en</strong> kille som nästan <strong>en</strong>bart sysslade med detoch vi har skrivit <strong>en</strong> bok i Amerika om metodik, som har getts ut på McGraw-Hills förlag.Hela tid<strong>en</strong> med <strong>en</strong> praktisk inriktning.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Om vi kommer in på början <strong>av</strong> 70-talet började man se nån sorts embryotill <strong>en</strong> IT-konsultbransch. Det var fortfarande ganska få företag, m<strong>en</strong> det fanns ettpar i alla fall. Programator var ju först och störst. Hur upplevde du det? Att inte ha <strong>en</strong>bransch att agera i?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej, du vet att jag är ju ing<strong>en</strong> branschmänniska. Hade det funnits <strong>en</strong>branschorganisation hade jag inte gått med i d<strong>en</strong>. Utan jag skötte mitt företag och efterde här första tre-fyra år<strong>en</strong> då det var ett hundliv och man stod på nätterna och jobbadeoch satt och försökte vara med grabbarna och rätta program på lördag-söndag, då bestämdejag mig för ett par saker. Aldrig övertid. Aldrig repres<strong>en</strong>tation. Jag har faktisktaldrig repres<strong>en</strong>terat och gått på krog<strong>en</strong> med mina kunder i hela mitt liv, det har andra fåttgöra åt <strong>en</strong>. Jag har jobbat väldigt lite övertid. Det har jag hållit hela tid<strong>en</strong>. Vi hade mycketdiskussioner om det här, m<strong>en</strong> jag tyckte att jag kunde klara företaget på <strong>en</strong> heltid. Såsmåningom drog jag ner till halv fredag och sedan tog jag bort fredan och jobbade fyradagar i veckan. Så jag har försökt beskriva mitt arbetssätt oerhört nära. Väldigt mycketutåt kunder. Väldigt mycket snacka med folk. Min dörr stod alltid öpp<strong>en</strong>. Mitt motto,19
som jag präntade in i alla introduktionskurser, är: ”Jag kommer aldrig att bli förbannadom ni inte klarar <strong>av</strong> <strong>en</strong> arbetsuppgift, det kommer hända många gånger. Det <strong>en</strong>da jag blirförbannad på är om ni inte säger till i tid att det här klarar jag inte, utan ni sitter och läggerner tid och gnetar och blir sämre och sämre, så att ni inte klarar det och <strong>av</strong> dum prestigeinte kommer och frågar.” Vi hade <strong>en</strong> öpp<strong>en</strong> dörr och folk kom ofta in <strong>en</strong> stund ochpratade. Jag hade individuella löneförhandlingar med sjuttio pers och vi hade utvecklingssamtal.Alltihopa det här höll jag på med. Sedan hade vi fyraåriga individuella planer. Endel föll fel ut, <strong>en</strong> del föll inte ut alls och <strong>en</strong> del slutade. M<strong>en</strong> ändå: bara det att sätta sig nermed <strong>en</strong> person och fråga ”Var vill du vara om fyra år?” var ett bra ingångsresonemang.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Det där med bransch<strong>en</strong> gäller ju äv<strong>en</strong> sådant som att om det finns <strong>en</strong>marknad så är man bero<strong>en</strong>de <strong>av</strong> d<strong>en</strong> för hur man prissätter sina konsulter eller vilka <strong>av</strong>talman skriver med kunder. När började sådana övervägand<strong>en</strong>?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Det var från början. Kunderna är ju alltid priskänsliga och man följde bransch<strong>en</strong>ur d<strong>en</strong> synpunkt<strong>en</strong> att man lyssnade <strong>av</strong> när man kunde: ”Vad tog de betalt och vadtar de betalt?” Så det fanns trots allt nån slags inofficiell norm för vad man kunde ta betalt.Nu hade jag d<strong>en</strong> <strong>en</strong>kla princip<strong>en</strong> att hellre ta lite mindre betalt och ha högre beläggning,alltså hellre full beläggning m<strong>en</strong> aning<strong>en</strong> mindre betalt än att gå in och göra ett jobbpå väldigt hög timp<strong>en</strong>ning och s<strong>en</strong> ha folk som sitter tomma. D<strong>en</strong> första princip<strong>en</strong> ärfaktiskt mer lönsam än d<strong>en</strong> andra, så vi var väl kanske bland de lönsammaste i bransch<strong>en</strong>under <strong>en</strong> lång tid.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: På WM-data var åttio proc<strong>en</strong>t <strong>av</strong> tillväxt<strong>en</strong> hos befintliga kunder ochbara tjugo proc<strong>en</strong>t var nyförsäljning. Hur …<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja, vi hade nog lite mer nyförsäljning skulle jag tro, därför att i och med attde ganska tidigt kom in med sina standardprogram så tror jag att de fick vara kvar hoskund<strong>en</strong> och uppdatera och greja och moja. M<strong>en</strong> det är <strong>en</strong> gissning.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Jag har <strong>en</strong> tabell här från 1972. Det är Dataindustriutredning<strong>en</strong> sombeskriver vad ADB-konsultation<strong>en</strong> gick ut på, olika uppdragstyper. Det är någon sortsbranschg<strong>en</strong>omsnitt och då har man delat upp det på 38 proc<strong>en</strong>t programmering, 35 proc<strong>en</strong>tsystemarbete, 12 proc<strong>en</strong>t ADB-projektledning och 15 proc<strong>en</strong>t övrigt. Har du nånkänsla för om det …<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Det är svårt att säga, för det flöt in i varandra. Många duktiga projektledareprogrammerade ju också. De satt ju inne i problematik<strong>en</strong> och i stället för att då kanskesitta och skriva och föra över kunskap till <strong>en</strong> programmerare så programmerade de själv.Jag har väldigt svårt att komm<strong>en</strong>tera det, m<strong>en</strong> tabell<strong>en</strong> ser inte oriktig ut.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Drift<strong>en</strong> som ni alltså sysslade med från början, följde d<strong>en</strong> med längeoch hur stor del <strong>av</strong> verksamhet<strong>en</strong> var det?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Så småningom blev det ett eget företag som hette Programator Service med<strong>en</strong> eg<strong>en</strong> VD som hette Leif Pilhage, och det vart <strong>en</strong> ganska betydande del i vår verksamhet.D<strong>en</strong> var ju mera konkurr<strong>en</strong>ssatt, så lönsamhet<strong>en</strong> tror jag aldrig vart i klass med konsultverksamhet<strong>en</strong>.M<strong>en</strong> det var <strong>en</strong> stadigvarande business. Har man väl fått <strong>en</strong> kund ochkör hans löner och alltihop så är han ju där.20
Gust<strong>av</strong> Sjöblom: M<strong>en</strong> när ni sålde in nytt, var det främst konsultuppdrag eller var detäv<strong>en</strong> drift?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej, Programator Service hade sin eg<strong>en</strong> organisation som försökte säljastora uppdrag med drift.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Och när kom det till ungefär?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: -72, -73, -74 någonting sådant kanske.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Hur var relation<strong>en</strong> med konsultandet? Var det så att man ibland kundeta sig an drift<strong>en</strong> för att hoppas på att få konsultuppdrag i förlängning<strong>en</strong>, knyta kunder tillsig? Fanns det några såna samband?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej, jag kände inte riktigt så. Det är klart att när man var ute och sålde uppdragoch kund<strong>en</strong> frågade: ”Kan du drifta det också?” så är det klart att vi sade ”Ja, vi har<strong>en</strong> eg<strong>en</strong> servicebyrå.” Servicebyrån sålde sina egna uppdrag fritt ifrån konsultsidan ocksårätt mycket. Det var väl <strong>en</strong> lit<strong>en</strong> symbios där och det var inte särskilt märkvärdigt. Det ärsvårt att hitta någon tråd i det. Det var daglig, naturlig kontakt och så sade man till LeifPilhage: ”Du, jag har hittat <strong>en</strong> kund här som vi förmodlig<strong>en</strong> kan få ett driftuppdrag på. Viska göra bingobrickor åt honom och det kan ju vi köra.” ”J<strong>av</strong>isst.” Och så kom någonner från dem och tittade på det och lade offert, så det var så det gick till.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Om man tittar på Datema, som var ett lite speciellt företag, kan dusäga nåt …<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: [skratt] Ja, nu skulle man eg<strong>en</strong>tlig<strong>en</strong> stänga <strong>av</strong> bandspelar<strong>en</strong>, m<strong>en</strong> Datem<strong>av</strong>ar ju faktiskt lite ut<strong>av</strong> driftkucku hos oss. Det var ju grev<strong>en</strong> som var chef och …Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Nja, det var först i slutet <strong>av</strong> 70-talet som han kom.<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja. Vi konkurrerade ju med dem ibland, och de hade <strong>en</strong> inställning hos sittsäljfolk som jag tyckte var lite konstig. Vi hade svårt att göra uppdrag tillsammans meddem. Vi gjorde nog nästan inga uppdrag tillsammans med dem tror jag. Jag vet inte varför.Jag har sådana här flashminnesbilder <strong>av</strong> några ut<strong>av</strong> deras säljare som jag träffade ochdet stämde inte oss emellan. M<strong>en</strong> jag m<strong>en</strong>ar, Datema hade ju hela Johnsonkoncern<strong>en</strong> ochde var ju duktiga på det. Sedan vart det ju <strong>en</strong> kolchos och det gick lite sämre för dem såsmåningom. De hade svårt, tror jag, att få stora externa uppdrag ett tag. Det var <strong>en</strong> gissning.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: M<strong>en</strong> i någon mån upplevde ni ändå Datema som konkurr<strong>en</strong>ter?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Vi snuddade väl varann vid något eller några tillfäll<strong>en</strong>, m<strong>en</strong> det var inte såatt vi sade: ”Oj, Datema är <strong>en</strong> konkurr<strong>en</strong>t.”Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Tänkte ni på de andra företag<strong>en</strong> i bransch<strong>en</strong> som konkurr<strong>en</strong>ter?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja, det är klart att vi gjorde, framför allt lite s<strong>en</strong>are. När vi var fyrtio, femtio,sextio man och folk på mina möt<strong>en</strong> började snacka om hur vi skulle bekämpa konkurr<strong>en</strong>terna,då ritade jag <strong>en</strong> bild. ”Det här är marknad<strong>en</strong>.” sade jag till dem, ”Här, och där befinnervi oss. Ska vi hålla på och slåss mot de andra och hålla på och lalla … Vi sköter21
oss, va. Marknad<strong>en</strong> är tillräckligt stor för att vi om vi är tillräckligt duktiga kommer att h<strong>av</strong>år bit <strong>av</strong> marknad<strong>en</strong>.” Jag m<strong>en</strong>ar, är man femtio-sextio man så ska man inte hålla på ochbekymra sig om konkurr<strong>en</strong>ter.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Särskilt just <strong>en</strong> sådan här marknad där det är så snabb tillväxt i efterfrågan?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja visst! Jag m<strong>en</strong>ar, man ska ju vara idiot om man inte kunde sälja sina jobbpå <strong>en</strong> sådan expanderande marknad.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Vill du säga några ord ändå om konkurr<strong>en</strong>ter som Statskonsult ochData Logic och…<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Statskonsult hade vi väldigt lite att göra med eller mot, för de hade ju sinkundkrets, där vi naturligtvis var inne på <strong>en</strong> del, Försvaret blev så småningom <strong>en</strong> storkund hos oss. M<strong>en</strong> jag uppfattade aldrig att Statskonsult hade nåt emot oss eller att vikonkurrerade med Statskonsult. Vi konkurrerade med de andra. Framför allt lite s<strong>en</strong>ar<strong>en</strong>är uppdrag<strong>en</strong> började bli lite större på försäkringsbolag, så hade vi konkurr<strong>en</strong>ter frånWM-data och från de andra. WM-data var <strong>en</strong> typisk konkurr<strong>en</strong>t som vi hade stor aktningför. Jag tyckte de var duktiga. M<strong>en</strong> de hade lit<strong>en</strong> annan inriktning än vi hade. Jag tyckteatt vi hade lite mer teknisk inriktning med lite mer tekniker och lite mer systemvetare änvad de hade och att de mera lutade sig mot standardprogram. Det kan vara fel, m<strong>en</strong> detvar d<strong>en</strong> känslan jag hade. M<strong>en</strong> det var aldrig så det kom till blodvite och så där.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Och de andra företag<strong>en</strong> då, som Bror Andersson, Data Logic, ellerModulföretag<strong>en</strong>, hade ni något samröre eller konkurr<strong>en</strong>s med dem?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja, konkurr<strong>en</strong>s, m<strong>en</strong> inget samröre.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Kan man säga att Programator på nåt sätt skilde sig från konkurr<strong>en</strong>tern<strong>av</strong>ad gäller till exempel geografisk repres<strong>en</strong>tation eller branschprofil?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej. Nej, jag tycker inte det. Jag tycker vi var rätt lika, framför allt innan vibörjade profilera oss på ett annat sätt, vilket vi gjorde s<strong>en</strong>are när vi fick vår snabba tillväxt.Nej, jag tyckte vi var samma grå anonyma massa ut<strong>av</strong> konsulter med lite olika specialiteteroch framför allt med lite olika kundinriktning. Man hade sina footholds hos ettantal kunder och där fanns man. Sedan försökte man utvidga d<strong>en</strong> där krets<strong>en</strong> långsamtg<strong>en</strong>om nyförsäljning. Om vi var tidiga på att börja regionalisera oss, det vet inte jag. Detlåter konstigt, m<strong>en</strong> jag har haft ett visst ointresse för att närmare sätta mig in i konkurr<strong>en</strong>terna.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Jag tycker väl att det är samma upplevelse om man pratar med deandra också. M<strong>en</strong> jag vill förstå bransch<strong>en</strong> vid det här tillfället, det är därför jag frågar såmycket om konkurr<strong>en</strong>terna.<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Jag tror att de upplevde det på samma sätt. Alltså, marknad<strong>en</strong> var stor ochexpanderande. Vi hade <strong>en</strong> lit<strong>en</strong> aning skilda specialiteter, vi hade våra kunder. Det var välpå några off<strong>en</strong>tliga upphandlingar som man studsade mot varandra. Jag kommer ihåg <strong>en</strong>stor upphandling för Trygg-Hansa där alla konkurr<strong>en</strong>ter var inne och då försökte mannaturligtvis formulera sitt budskap så vasst som möjligt. När de här stora offerterna kom– Trygg-Hansa, Försvaret med hela deras konvertering ifrån IBM till Datasaab, alltihopa22
– då försökte vi sätta oss ner och hitta ett något annorlunda sätt att jobba, om du förstårhur jag m<strong>en</strong>ar. Jag kommer till det lite längre fram i tid<strong>en</strong>. M<strong>en</strong> säg till exempel att Försvaretskulle konvertera ifrån IBM till Datasaab – det var Sträng som bestämde det, jävlaidiot, korkat! Det var jättelika program. Bara meterologiprogramm<strong>en</strong> var kartong efterkartong efter kartong med hålkort som programm<strong>en</strong> låg på. Det var jättelika programoch fullständigt horribelt att konvertera – Då vet jag att konkurr<strong>en</strong>terna erbjöd sina specialister,dyra gubbar, för att konvertera. Nu hade vi inte så många sådana, så vi sade att:”Vi kan inte konkurrera med det, alltså måste vi hitta ett annat sätt.” Då satte jag två <strong>av</strong>mina bästa killar på att analysera <strong>en</strong> sån där konvertering: ”Försök att visa vad det är. Vadär teknik<strong>en</strong> att konvertera? Hur mycket jobb? Vilk<strong>en</strong> kategori <strong>av</strong> folk?” Och då kom vifram till att specialistinsats<strong>en</strong> bara var <strong>en</strong> lit<strong>en</strong> bråkdel <strong>av</strong> d<strong>en</strong> totala volym<strong>en</strong> <strong>av</strong> konvertering<strong>en</strong>.Vet du vad vi gjorde då? Då satte vi in två specialister och tjugo andra. Vi gick utoch rekryterade tjugo styck<strong>en</strong> från ettåriga ADB:n, som sedan fick fyra månaders int<strong>en</strong>sivutbildning. Vi fick hela det här jobbet, för det fanns ju ing<strong>en</strong> likhet i kostnad<strong>en</strong> mellanoss och de andra offeranderna.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Bra sätt att utbilda d<strong>en</strong> egna arbetskraft<strong>en</strong> också?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja, du vet, dels betalade arbetsmarknadsstyrels<strong>en</strong> <strong>en</strong> del <strong>av</strong> det där, det harjag varit duktig på. Nu kommer jag inte ihåg nivåerna, m<strong>en</strong> om specialist<strong>en</strong> kostadehundra så kostade ju <strong>en</strong> icke-specialist trettio och ska du sätta in femton-tjugo man förhundra eller två för hundra och tjugo för trettio så blir det lite kostnadsskillnad. Så vi fickalla de här uppdrag<strong>en</strong> tills konkurr<strong>en</strong>terna – eftersom det var off<strong>en</strong>tlig upphandling –läste våra offerter och gjorde likadant så småningom. Det var <strong>en</strong> lit<strong>en</strong> uppfinning vi gjorde.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Vid mitt<strong>en</strong> <strong>av</strong> 70-talet, hur var Programator organiserat då? Du varhuvudägare och VD. Hur stor del <strong>av</strong> Programator ägde du då?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Åttio, åttio<strong>en</strong> och så hade Pilhage tio-femton eller nåt sånt där. Det var ingafler ägare. Vi har aldrig jobbat med delägarskap. Vi var bland de första som infördevinstdelning – och fick klapp på axeln <strong>av</strong> SAF för det – och <strong>en</strong> ut<strong>av</strong> de första som togbort det. Fullständigt m<strong>en</strong>ingslöst sysselsättning att hålla på med, det är bättre att betalarimliga löner. Vi har aldrig varit löneledande och har naturligtvis haft <strong>en</strong> viss omsättning,m<strong>en</strong> det får man räkna med. Jag har aldrig fallit för när folk kommer in och ska pressa ut<strong>en</strong> på löner. Då fick de hellre gå. Man har nämlig<strong>en</strong> <strong>en</strong> struktur som man måste försvara.Man får inte vara kompis med några och ge dem för höga löner. Det sprider sig och dåfår man misstämning. Konsekv<strong>en</strong>s i lönesättning<strong>en</strong>!Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Du var VD och det fanns d<strong>en</strong> här Leif Pilhage som var chef för ProgramatorService som var ett eget dotterbolag. Hur var konsultdel<strong>en</strong> organiserad?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Eg<strong>en</strong>tlig<strong>en</strong> var organisationsprincip<strong>en</strong> väldigt länge ”bilda hög”. M<strong>en</strong> vihade naturligtvis någon som sysslade med metodik och vi hade supertekniker som syssladeanting<strong>en</strong> med r<strong>en</strong>a teknikprojekt eller fanns som stöd i projekt, till exempel databashanteringoch telekommunikation. Rest<strong>en</strong> var att man blev arbetsledare på ett projekt.Man tog ur <strong>en</strong> hög och sa: ”Nu är du arbetsledare för det här projektet.” Vi hade väldigtlite hierarki i d<strong>en</strong> m<strong>en</strong>ing<strong>en</strong>, utan hierarkin var lönesättning<strong>en</strong> eg<strong>en</strong>tlig<strong>en</strong>. Det här gälld<strong>en</strong>aturligtvis ända fram till att vi började knoppa <strong>av</strong> oss i form ut<strong>av</strong> regionala organisationer– då har man ju regionala chefer. När vi började bilda minidator<strong>av</strong>delning skiktade vioss också mera.23
Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Hur gör man för att hålla hop ett sånt här företag, där konsulternatillbringar d<strong>en</strong> mesta tid<strong>en</strong> ute hos kund?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Bra fråga. I början när vi inte var så jättestora var det nog så att jag och nåntill besökte dem väldigt ofta ute på arbetsplats<strong>en</strong> och resonerade g<strong>en</strong>om deras problem.Och att man hade <strong>en</strong> väldigt öpp<strong>en</strong> telefon. Det har ju hänt att killar har ringt mig mitt inatt<strong>en</strong> för att de hade fest och whiskeyn var slut och frågade om jag hade <strong>en</strong> whiskeyhemma. Det går ju. Och vi hade idrottstävlingar ett par gånger om året, då vi samladesoch sprang terräng eller hade femkamp på Östermalms idrottsplats. Sedan ordnade folklite fester själva, det vart ju små grupper som höll ihop. Jag är själv rätt förvånad i ett sånthär perspektiv efteråt när jag sett andra företag att vi lyckades hålla ihop d<strong>en</strong> här heterog<strong>en</strong>askaran så pass bra. Jag tror att folk behandlades med aktning och med vänskap ochalltid hade <strong>en</strong> öpp<strong>en</strong> dörr. De kunde alltid titta in till mig om de hade problem.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: På WM-data beskriver de det som att det var <strong>en</strong> väldigt medvet<strong>en</strong> strategiatt satsa på att bygga företagskultur. Att hålla ihop företaget var eg<strong>en</strong>tlig<strong>en</strong> viktigareän att ha nån affärsmodell eller affärsplan. De pratar om ”fun and profit” som WM-datasaffärsidé och lade medvetet ganska mycket på teambuildingaktiviteter och fester. Dessutombeskrev de sig som <strong>en</strong> till att börja med relativt homog<strong>en</strong> skara vad gäller bakgrundoch ålder och …<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja, vi är ju olika. Och jag kan inte ge nåt annat svar än att det gick. Humlankan inte flyga m<strong>en</strong> det gör han ju ändå. Det är möjligt att jag vart nån fadersfigur somrantade omkring, jag vet inte. Programator har naturligtvis haft sina <strong>av</strong>knoppningar, folksom går och startar eget. Om folk kom in och började sucka om det, då hade jag d<strong>en</strong>oerhört <strong>en</strong>kla attityd<strong>en</strong> att: ”Jag har startat eget. Varför ska du inte starta eget? Varför skajag sitta och prata emot dig om du känner dig mog<strong>en</strong> för det, när jag själv har gjort det?Du har min välsignelse. Det <strong>en</strong>da jag inte vill” – och det inpräntade jag – ”är att du säljerdin tjänst utanför Programator så länge du har lön från oss.” Det var det <strong>en</strong>da kr<strong>av</strong>etalltså. ”Du får icke gå ut och sälja. Så lojal räknar jag med att du är.” M<strong>en</strong> det är klart attde satt och fundra ”d<strong>en</strong> och d<strong>en</strong> kund<strong>en</strong> kan jag få över”, jag m<strong>en</strong>ar, de är inte idioter,va. M<strong>en</strong> vi hade aldrig d<strong>en</strong> här uphe<strong>av</strong>al<strong>en</strong> när det gick <strong>en</strong> massa folk och skrik och liv.Aldrig. Det gick folk, m<strong>en</strong> det är naturligt! Ibland är det till och med bra.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Var hade ni kontor nånstans?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Vi hade kontor först på Riddargatan [skratt], ett rum och <strong>en</strong> lit<strong>en</strong> mugg. Detvar löjligt, med ingång direkt från gatan. Där höll vi på rätt länge – jag är snål nämlig<strong>en</strong>.Jag är oerhört snål när det gäller extrauppgifter. S<strong>en</strong> så flyttade vi upp till Sandhamnsgatanoch fick lite mera. Folk tyckte fortfarande att det var litet, m<strong>en</strong> jag sa: ”Ni ska intevara hemma! Det är jag som ska vara hemma.”Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Var ni grannar med WM-data då?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja, där de är idag, de var inte där då. Sedan flyttade vi upp till Sankt Eriksgatan,lite större, och s<strong>en</strong> så flyttade vi ut till förort<strong>en</strong> lite mer. Sedan flyttade vi till Alvik<strong>en</strong>.D<strong>en</strong> gång<strong>en</strong> var det.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Och det kom lokalkontor i Göteborg och Malmö …24
<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Vi hade så småningom kontor i Sundsvall, Göteborg, Malmö, Norrköping/Linköping. Vi samarbetade sedan och fanns i Karlstad, Skellefteå, Luleå. M<strong>en</strong> vi kommertill det, för det är eg<strong>en</strong>tlig<strong>en</strong> <strong>av</strong>görande för hela Programators tillväxt, d<strong>en</strong> uppfinning<strong>en</strong>vi gjorde s<strong>en</strong>. Sedan började vi i Oslo, Helsingfors och Köp<strong>en</strong>hamn och så småningomvar vi i Tyskland, USA och Mexiko dumt nog. Det var ju korkat, m<strong>en</strong> man fick resa <strong>en</strong>del. Man ska lära sig <strong>en</strong> sak: kan man inte ha nästan veckokontakt med kontor så ska maninte lägga kontoret där förrän man är <strong>en</strong> riktig jätteorganisation. Så <strong>en</strong>kelt är det. Detlärde jag mig på ett flygplan i USA <strong>en</strong> gång. M<strong>en</strong> vi gjorde fel. Mexiko, Tyskland, Englandoch så vidare vart ing<strong>en</strong> succé. Det var faktiskt drags.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: När ungefär skedde d<strong>en</strong> här expansion<strong>en</strong>?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: I början på 80-talet.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Vi har inte pratat nåt om själva hårdvaran. Jobbade ni med alla typer<strong>av</strong> system?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja, vi jobbade med alla. Det var naturligtvis <strong>en</strong> IBM-dominans, m<strong>en</strong> vi hadeju själv Burroughs på vår servicebyrå. Målsättning<strong>en</strong> var att lära sig de maskinfabrikatsom fanns och hur man jobbade på dem, annars miste man ju kunder.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Gäller det äv<strong>en</strong> minidatorer när de började florera på 70-talet?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej. Det är rätt intressant, för när ordet minidatorer började dyka upp ipress<strong>en</strong> så klippte jag naturligtvis i d<strong>en</strong> som jag brukar göra, så det fick <strong>en</strong> lit<strong>en</strong> hög. Detfanns nästan inga minidatorer då, m<strong>en</strong> jag sade att det måste vara intressant eftersom detfanns <strong>en</strong> massa klipp. Journalister ligger ju alltid före, va? Vi har ju till exempel löst cancernsgåta nu i trettio år, så klipper du på cancer så har du löst d<strong>en</strong> i trettio år, nästanfyrtio, kanske. Man vet att det är ett intressant ämne! Och då gjorde jag så att jag satte <strong>en</strong>kille på det och sade att: ”Nu får du ett antal månader på dig och formera ett affärsområdesom heter minidatorer. Du ska ta reda på allt.” Och han kom tillbaka och klarade intedet. Han grejade inte det, så då satte jag dit Anders Skarin istället. Det var Skarins förstastora självständiga jobb. Han var chef för minidator<strong>av</strong>delning<strong>en</strong> och det gjorde han alldelessuveränt bra, så då började vi kunna de datorerna också. M<strong>en</strong> det var <strong>en</strong> annan kategori<strong>av</strong> kunder och det var ett annat bete<strong>en</strong>de. Om man har <strong>en</strong> storkund som Vatt<strong>en</strong>falleller Atom<strong>en</strong>ergi är det jättelika jobb där man kanske har tre, fyra, fem man som sitter itvå-tre år för att lösa till exempel Atom<strong>en</strong>ergis bokföringsprogram, som var ett fantastisktprogram. Minidatorerna var punktinsatser, korta insatser under hård prispress. När vijobbade åt Singer, till exempel, var uppdrag<strong>en</strong> kanske tio dagar. Då skulle man klara attgöra installation och programmera åt kund på tio dagar och då gällde det att man verklig<strong>en</strong>höll i p<strong>en</strong>garna, för man fick inte mer än tio dagar. Jobbade man tjugo dagar hademan bara halva p<strong>en</strong>g<strong>en</strong>. Det var <strong>en</strong> annan kultur och det klarade Anders bra. Vi har fortfarandeväldigt bra kontakt och jag ska gå och fira hans sextioårsdag nu. Han är <strong>en</strong> utomord<strong>en</strong>tligperson med <strong>en</strong> jävla ordning och reda.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Fanns det några andra nyckelpersoner inom Programator?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja, det fanns det naturligtvis. Nyckelpersonerna var de duktiga projektledarna.De fick ett litet hov omkring sig, för de fick stora uppdrag och tog sina f<strong>av</strong>oriter somde kunde jobba med med sig till de jobb<strong>en</strong>. M<strong>en</strong> det växlade väldigt mycket, för när ett25
jobb läggs ner splittras ju grupp<strong>en</strong> och blir <strong>en</strong> ny grupp. Det är det jag m<strong>en</strong>ar med bildahög. Vi hade eg<strong>en</strong>tlig<strong>en</strong> ing<strong>en</strong> uttalad hierarki.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: På 1970-talet började det bli väldigt aktuellt med standardprogramvara.Varför g<strong>av</strong> sig Programator aldrig in i det?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Jag vet inte. M<strong>en</strong> det var ett medvetet val. Vi tyckte då – och det får väl debestrida – att vi var mer tekniska än WM-data och hade mer tekniker. Jag tyckte att vihade sådan framgång med att jobba på specialsydda program eller i stora företagsorganisationer,så vi hade kanske inte riktigt motivet att börja med det, för det är <strong>en</strong> rätt långupplärningsperiod att välja ut och köpa in ett amerikanskt standardprogram ur d<strong>en</strong> högsom fanns, att översätta alla manualer, ge sig in i programmet och veta vad det kan ochinte kan och transformera det till sv<strong>en</strong>ska förhålland<strong>en</strong>. Det är ganska mycket jobb ochdet jobbet gjorde inte vi.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Hade man kunnat tänka sig ett sc<strong>en</strong>ario där ni hade fått ett jättestortuppdrag att utveckla ett internt system som sedan visade sig säljbart så att Programatorhade kunnat bli <strong>en</strong> mjukvaruproducerande företag om histori<strong>en</strong> hade velat annorlunda?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Vi hade <strong>en</strong> <strong>en</strong>kel slogan som jag körde. Jag kallades för ”Managem<strong>en</strong>t byJoking Around”, för jag försökte ofta illustrera mina uttaland<strong>en</strong> med <strong>en</strong> rolig historia,vilket kan kännas lite fånigt, m<strong>en</strong> det var min metodik, jag kommer till det. M<strong>en</strong> min slogansom jag trummande i pojkarna var: ”Väg<strong>en</strong> till ekonomiskt helvete är st<strong>en</strong>lagd medgoda föresatser om eg<strong>en</strong> programutveckling.” Det var vårt motto och det var naturligtvisgrundat i att vi hade försökt i smärre skala. Man ska ha <strong>en</strong> helt annan organisation, <strong>en</strong>helt annan uthållighet, ett helt annat fokus och <strong>en</strong> helt annan säljorganisation. Mina killartyckte inte det var nåt färsigt att sälja ett standardprogram. ”Nej m<strong>en</strong> vad fan, hålla påoch kränga ett bokföringsprogram och sitta och gneta med koder i ett bokföringsprogram.”Det var ju inte det mina gubbar ville göra. De ville utveckla system och programlite mer fritt. Jag tror att det mycket berodde på d<strong>en</strong> kultur som vi hade vuxit upp i, attdet inte riktigt var kvoterat att sitta och hålla på och gnälla över standardprogram. Plusmin inställning.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: När vi kommer in här mot slutet <strong>av</strong> 70-talet började det väl finnas litemera samordning i bransch<strong>en</strong>. Jag vet inte när Datakonsultför<strong>en</strong>ing<strong>en</strong> kom till, om detvar s<strong>en</strong>are, m<strong>en</strong> det fanns resor till Paris med storkunder och sådant. Du var inte med harjag förstått, m<strong>en</strong> hade Programator andra som gjorde det?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Väldigt lite. Oerhört lite.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Hur mycket tror du det hjälpte att ni hade ett par års försprång jämförtmed de flesta konkurr<strong>en</strong>ter och var på något sätt störst och marknadsledande? Vad gälleratt kunna upprätthålla d<strong>en</strong> här självständighet<strong>en</strong>?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Jag tror att det beror på att vi var uppfinningsrika. Jag vill sticka ut huvudet– folk får kritisera mig för det – m<strong>en</strong> jag tycker att vi gjorde ett antal uppfinningar somhar gjort att vi har kunnat vara obero<strong>en</strong>de. D<strong>en</strong> första uppfinning<strong>en</strong> – om jag nu kallardet för uppfinning – var att det var jobbigt och kostsamt för <strong>en</strong> lit<strong>en</strong> firma att utbildaprogrammerare, att ta in tio man och hålla dem i fyra månader, så jag gick upp till Arbetsmarknadsstyrels<strong>en</strong>och via ett ord<strong>en</strong>tligt utbildningsprogram fick jag dem att betalafyra månaders full lön för folk som var anställda och utbildades åt mig. Det löpte ett antal26
år. Det var det första. Det andra var att inte bara strukturera insatserna hos kunderna varinte det <strong>en</strong>da vi gjorde, utan verklig<strong>en</strong> försöka att g<strong>en</strong>omskåda, att sätta sig ned med approach<strong>en</strong>:”Nu ska vi hitta på nåt annat, vi ska hitta på nåt lite ovanligare, vi ska liksomförsöka knäcka d<strong>en</strong> här arbetsproblematik<strong>en</strong> på ett billigare sätt, därför att p<strong>en</strong>gar spelarroll.” Och i vissa fall så lyckades vi med det. S<strong>en</strong> är det också så att man inte ska dra någrahjältehistorier vare sig om WM-data eller från mitt håll, därför att det var <strong>en</strong> expanderandebransch. Hade vi sålt hästskor skulle vi ha dött för länge s<strong>en</strong>. Det är samma saknu med sjukvård, som jag jobbar väldigt mycket med och som har expanderat oerhört.Behov<strong>en</strong> expanderar, att vi s<strong>en</strong> har ett landsting som är svårt att samarbeta med är <strong>en</strong>annan sak, m<strong>en</strong> det finns ett <strong>en</strong>ormt behov. Vårdbehovet i Sverige ökar med <strong>en</strong> faktorvarje år: vi blir äldre, vi kan diagnostisera nya sjukdomar, vi hittar nya terapier. Ta bara <strong>en</strong>sån sak som prostatacancer där jag har kontakter med Amerika nu. Ett nytt behandlingsc<strong>en</strong>terför prostatacancer kostar tvåhundra miljoner, där man har <strong>en</strong> ny protonkanonsom man går in med och kan stråla cancer mycket mer precist. Det gäller att ständigtförsöka hitta d<strong>en</strong> lilla andra vinkling<strong>en</strong> på problemet som gör att kund<strong>en</strong> tycker att manstår ut lite, att man har hittat <strong>en</strong> lite bättre lösning. Det är inte <strong>en</strong> himmelsstormande jätteskillnad,utan det är det lilla.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Du var n<strong>av</strong>et i Programator, m<strong>en</strong> utgick allting från dig? Hade du nånledningsgrupp?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja, det hade jag naturligtvis, m<strong>en</strong> <strong>en</strong> väldigt löst sammansatt som träffadesvid behov. Ekonomin skötte jag nästan helt själv med <strong>en</strong> kamrer. D<strong>en</strong> lade sig folk inte i.Jag övervakade fakturering<strong>en</strong> och varje månad hade jag stor faktureringsdag då jag gickig<strong>en</strong>om var<strong>en</strong>da faktura. Varje vecka gick jag som sagt g<strong>en</strong>om var<strong>en</strong>da kostnad, varannandag hela beläggning<strong>en</strong>, så man hade ett administrativt bra grepp på det. Sedan försöktejag initiera att folk hittade <strong>en</strong> något annan vinkling på ett problem. Vi var väldigt tidigamed att ge ut böcker och skriva om metodik, till exempel. Vi har gett ut några böcker,bland annat i Amerika och det kommer in tio c<strong>en</strong>t då och då när någon har sålt nån bokdär i Kanada. M<strong>en</strong> bara ansträngning<strong>en</strong> att prata metodik vid varje tillfälle när vi pratademed folk var kanske nyttigt. Det sätter kanske <strong>en</strong> viss kultur, jag vet inte, m<strong>en</strong> vi pratadeständigt om det här och vi hade naturligtvis mycket konflikter. Vi hade några konflikternär det gällde metodutveckling där traditionalister och nytänkare slog sina skallar blodigamot varandra. Jag vet inte om jag var särskilt duktig på att välja ut dem som var bäst, m<strong>en</strong>vi pratade mycket om det och vi gjorde mycket stora ansatser att tillämpa <strong>en</strong> metodik istörre jobb. Ibland uppskattat, ibland inte uppskattat.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Vi börjar väl komma fram nu mot början på 80-talet när …<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Expansion<strong>en</strong> kommer.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Både för hela bransch<strong>en</strong> och för Programator, som kulminerar i börsnotering<strong>en</strong><strong>av</strong> Programator 1983.<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Jo. D<strong>en</strong> stora uppfinning<strong>en</strong> som jag gjort, om jag nu får säga det, var att jag,kanske g<strong>en</strong>om min sociala funktion, hade väldigt bra kontakt med ett antal väldigt trevligaföretagsledare, bland annat med Rune Brandinger som ju är lite kvartsleg<strong>en</strong>d i bransch<strong>en</strong>.Han satt då som ekonomi- och finanschef på Uddeholm, som hade bekymmer isin basverksamhet. Det gick nästan åt helvete för dem. Rune är <strong>en</strong> utomord<strong>en</strong>tligt trevligperson och blixtsnabb i skall<strong>en</strong>. Jag lärde mig på EF att man kan rita rutor och sätta inolika parametrar i de här rutorna och s<strong>en</strong> se hur de interagerar. Det är lite fånigt, m<strong>en</strong> jag27
satt så med Rune: ”Fan, vad har du för problem, eg<strong>en</strong>tlig<strong>en</strong>? Att du har problem att intefå sälja papper och stål är inte mitt bord, m<strong>en</strong> vad har du för problem på datasidan?”Och så började vi då med kultur<strong>en</strong>. Han sade: ”Jag har ett jätteproblem med kultur<strong>en</strong>.Du förstår, finns man oppe i skogarna där så får man ju inget utbyte <strong>av</strong> folk. Det ärsamma jävla folk som sitter på data<strong>av</strong>delning<strong>en</strong> och blir hundra år, och chef<strong>en</strong> där är nånsom sjöng bra på personalfest<strong>en</strong>, va. M<strong>en</strong> jag kan inte <strong>av</strong>skeda honom, så vad ska jaggöra? Och med teknikutveckling<strong>en</strong> kommer mitt folk ing<strong>en</strong>stans. Det <strong>en</strong>da de får se ärUddeholm och Uddeholms griniga chefer och d<strong>en</strong> här nedgång<strong>en</strong> vi har i ekonomin ochatt alla håller på och tjatar på dem.” Vi gick g<strong>en</strong>om det och s<strong>en</strong> sade jag till Rune: ”Dethär ska jag lösa åt dig.” Jag visste inte hur, m<strong>en</strong> jag gick hem och hade några funderingsveckori min <strong>en</strong>samhet. Då kom jag på det här 50-50-kontraktet. Jag gick till RuneBrandinger med <strong>en</strong> lista på två A4-sidor och sade: ”Om du säljer halva data<strong>av</strong>delning<strong>en</strong>till mig, så ska jag göra allt på d<strong>en</strong> här listan. På nästa sida får du mitt löfte på vad jag skaförbättra.” Sedan diskuterade vi villkor<strong>en</strong> för ett samarbete och Rune tände direkt. Vihade mycket problem med facket så det tog ett tag, m<strong>en</strong> efter ett halvår nånting så formadevi det första 50-50-konceptet i Europa, där <strong>en</strong> konsult går in och köper halva data<strong>av</strong>delning<strong>en</strong>på ett stort företag, med alla de trimmings som finns på det. Det finns bådejuridiska och andra legala små finesser i det här som vi jobbade ut, beslutanderätter ochkonsolideringsrätter och allt sånt där. Samtidigt gick vi ig<strong>en</strong>om listan på vad jag lovadeoch prissatte d<strong>en</strong> i timmar och p<strong>en</strong>gar och s<strong>en</strong> sa jag: ”Jag köper halva din data<strong>av</strong>delningför det nedskrivna värdet <strong>av</strong> hårdvaran, inte ett öre mer får du.” Och det fick jag. Vi var170 man då. På d<strong>en</strong> här idén expanderade vi till 1700 man utan <strong>en</strong> krona i utlägg. Programatorstartades med 5000 kronor. I börsnotering<strong>en</strong> fick jag ut 50 miljoner som omedelbartgick till finansieringsverksamhet<strong>en</strong>. 5000 kronor var alltså vår bas hela tid<strong>en</strong>. Ochhär expanderar vi utan kapitaltillskott från 170 till 1700 man på några år. Folk säger nogatt de gjorde <strong>en</strong> del efter att jag slutade räkna, m<strong>en</strong> jag tror att vi gjorde över trettio sånadär 50-50-affärer, med stora företag som Finska Socker, Enso-Gutzeit, Ericsson …Ericsson är ett särskilt kapitel, m<strong>en</strong> grund<strong>en</strong> för samarbetet med Ericsson var från början50-50 idén. Sedan vart d<strong>en</strong> mycket mer utvecklad, m<strong>en</strong> det är <strong>en</strong> annan fråga. M<strong>en</strong> dethär var <strong>en</strong> uppfinning och det första förslaget var så g<strong>en</strong>omarbetat. När jag gjorde det förFinska Socker fyra år s<strong>en</strong>are stod jag uppe på taket på Enso Gutzeit och drack champagnemed von Hertz<strong>en</strong>, som är <strong>en</strong> mycket lustig man och sv<strong>en</strong>sktalande. Vi hade skrivit påett 50-50 <strong>av</strong>tal och han sade ”<strong>Lars</strong>, är det här <strong>av</strong>talet specialgjort för Finska Socker?” Hanstod och lallade och jag tänkte: ”Vad fan lallar gubb<strong>en</strong> för?” och sade ”Jodå, du vet, ohvad jag jobbat med det här.” Och så sade han, lite ironiskt: ”Nå, du glömde att sudda utVärmlandsdata på sidan tjugo!” I princip samma kontrakt, samma <strong>av</strong>tal och samma principer,30 styck<strong>en</strong> såna gjorde vi. Sedan hakade de andra på, WM-data hakade på oss, m<strong>en</strong>det var vi som gjorde dem.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Samtidigt var det också d<strong>en</strong> här regionalisering<strong>en</strong>, kom det innan ellerkom det …<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej, det kom klart före börsnotering<strong>en</strong>.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: M<strong>en</strong> de regionala kontor<strong>en</strong> var fortfarande inom moderbolaget?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: De var inom moderbolaget, ja.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Var det några andra dotterbolag?28
<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Organisationsschemat var ju <strong>en</strong> gröt och det har jag fått mycket kritik för.Och det var dumt. Vi expanderade för mycket och vi hade för mycket idéer så småningom.Det här får man inte säga, m<strong>en</strong> jag tröttnade efter ett tag på att vara VD för det här.Har man gjort samma sak 25 gånger tröttnar man och därför sökte man väl sitt utlopp ilite udda idéer ibland. Det här med utlandsetablering<strong>en</strong> utanför Nord<strong>en</strong> till exempel varinte särskilt g<strong>en</strong>omtänkt. Klart nys, va. Det var ett uttryck för nån slags ”Ah, lite kul skaman kunna ha.” Varför köpte jag in mig som majoritetsägare i Jacobsson & Widmark?Varför startade jag finansbolag? Jo, det var ju för att jag ville ha lite roligt. Jacobsson &Widmark var ända fram till kris<strong>en</strong> -90, -91 oerhört framgångsrikt. Vi byggde det från 900man till 1700 man. Vi byggde opp Sveriges sjätte största fristå<strong>en</strong>de finansbolag på d<strong>en</strong>här tid<strong>en</strong>. Sedan gick allt åt helvete naturligtvis, när kris<strong>en</strong> kom. M<strong>en</strong> det är <strong>en</strong> annanfråga.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Vilk<strong>en</strong> kris?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Finanskris<strong>en</strong> -90, -91, alltså. Du vet att har man sex miljarder i lån hos bankernaoch långsiktig utlåning och bankerna drar in de lån<strong>en</strong>, då är det ju bara att slå ihopbutik<strong>en</strong>. Vårt finansbolag och ungefär 25 andra företag fick slå ihop.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Jag läser här ur Affärsvärld<strong>en</strong> 1985: ”Grundar<strong>en</strong> <strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong> och ProgramatorsAnders Skarin har på s<strong>en</strong>are år köpt ett företag i månad<strong>en</strong>. Syftet är att ha <strong>en</strong>fot i varje informationsverksamhet.”<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Ni gick åt teknikkonsulthållet med delägande i VIAK. Det fanns äv<strong>en</strong>kontakter åt managem<strong>en</strong>thållet som väl aldrig blev någonting? Det är intressant i ochmed din bakgrund och att Programator kom ur d<strong>en</strong> bransch<strong>en</strong>.<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej, det är <strong>en</strong> annan kultur. Man ska ha annat folk för det. Det är ett annatsäljsätt och det är ett annat utförandesätt. Vi försökte på logistiksidan med ett företagsom hette Grapple, m<strong>en</strong> det blev aldrig nånting. Det insåg vi efter ett tag, så vi lade nerdet utan särskilt stora förluster. Det blev ing<strong>en</strong>ting, vi kom aldrig in på d<strong>en</strong> bransch<strong>en</strong>.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Vad sa du, Grapple? Vad var det för något?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Det var logistik.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Ett program eller ett företag?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ett managem<strong>en</strong>tföretag i logistik. Och det vart aldrig nånting.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Som ni startade själv eller tillsammans med någon?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Vi startade med association till de som fanns i bransch<strong>en</strong>. Vi skulle jobbaihop, m<strong>en</strong> det blev aldrig nånting.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Skarin har nämnt att det fanns kontakter med Asbjörn Habberstad ochSIAR i början på 80-talet.<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Han har fel.29
Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Han har fel?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Kontakt med de killarna hade vi naturligtvis, m<strong>en</strong> vi har aldrig allvarligtövervägt nån seriös arbetsgem<strong>en</strong>skap.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: 1981 var alltså d<strong>en</strong> här Uddeholmsdeal<strong>en</strong> och s<strong>en</strong> läser jag ur Affärsvärld<strong>en</strong>ig<strong>en</strong> att det blev liknande med tre styck<strong>en</strong> bolag från Ericsson, det var AGA, detvar Bahco, det var Frigoscandia och Bolid<strong>en</strong>.<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja, och så hade vi Enso Gutzeit och Finska Socker och vi hade ett stortdanskt företag och vi försökte i Norge. Ericsson är lite speciellt, det måste jag redovisa,det är <strong>en</strong> helt annan grej, tycker jag. Jag var skolkamrat med Håkan Ledin och VD:nBjörn Svedberg. Håkan var internationell sekreterare när jag var kårordförande och dåträffade jag Björn Svedberg vid ett antal tillfäll<strong>en</strong>. Trevliga killar, duktiga killar. Bägge tvågick till Ericsson – för Håkans far var försäljningsdirektör på LM – och jobbade sig upp iorganisation<strong>en</strong>. Jag hade kontakt personlig<strong>en</strong> framför allt med Håkan Ledin, m<strong>en</strong> vårakontakter med Ericsson var d<strong>en</strong> vanliga väg<strong>en</strong>, inte via Håkan, för Håkan var mycketutomlands i Amerika och Saudiarabi<strong>en</strong> och alltihopa. M<strong>en</strong> s<strong>en</strong> kom Håkan hem och vartchef för d<strong>en</strong> <strong>av</strong>delning som Ericsson bildade när man skulle gå in på datasidan. Man köpteju det här Datasaab och man köpte <strong>en</strong> massa skräp. Hade det varit i Amerika hadeordförande för Electrolux som ägde det här blivit åtalad, för han satt ordförande i bådeElectrolux och Ericsson och sålde till sig själv för ett svinaktigt pris. Jag var involveradrätt mycket i Ericsson då och jag var emot det. Jag sade: ”Ni kommer aldrig att grejadet!” Jag vart på ett tidigt stadium tillfrågad att bli styrelseordförande för hela Ericssonsdatabehandling med ett par miljarder i omsättning och det var jag i arton år.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Medan du fortfarande var VD i Programator?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Jajam<strong>en</strong>san. Vi hade <strong>en</strong> massa jobb åt dem, och samtidigt satt jag ordförandeför hela data<strong>av</strong>delning<strong>en</strong>!Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Och Ericsson var delägare …<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja, de var lite delägare i Programator ända till kris<strong>en</strong>, då sålde de. Jag hadeinte ID-kort eller personnummer eller nåt på Ericsson, m<strong>en</strong> jag kom in i vakt<strong>en</strong> g<strong>en</strong>omatt jag gjorde Che Guevara-hälsning<strong>en</strong> till vakt<strong>en</strong>. Han kände ig<strong>en</strong> mig: ”Tj<strong>en</strong>a!” Jag hadeett litet tillfälligt tjänsterum med telefon och <strong>en</strong> dag när jag satt där ringde telefon<strong>en</strong>. Närjag tog upp d<strong>en</strong> var det Björn Svedberg som sade: ”Hörru du, jag har lovat tvåhundramanårs kvalificerad konsulting i övre Norrland för JAS-<strong>av</strong>talet. Jag ska skriva på det iövermorgon och jag har glömt det där. Fixar du det?” ”Sure man!” Så tänkte jag ”Vadfan har jag gjort?” så jag ringer snabbt upp och säger: ”Får jag äga hälft<strong>en</strong>?” ”Ja, det fårdu” sade han. Det lade grund<strong>en</strong> till EP-data i Luleå som vart ett <strong>av</strong> Sveriges största teknikkonsultföretag.D<strong>en</strong> VD:n vart så småningom hedersdoktor på Luleå Universitet försin insats, vilket visar betydels<strong>en</strong> <strong>av</strong> att lägga det där i nära samarbete med universitetet iLuleå. Vi gjorde faktiskt fler affärer med Ericsson. Vi hade dels EP-data, dels hade vistort i Karlskrona, dels hade vi i Karlstad. Dessutom satt jag ordförande för hela databehandling<strong>en</strong>,så vi hade ett ganska intimt samarbete. Samtidigt var jag under hela d<strong>en</strong> period<strong>en</strong>ordförande för hela Televerkets databehandling och satt i SAS Datas styrelse fördatabehandling. Det är lite lustigt, jag var med och var <strong>en</strong> ut<strong>av</strong> chefsförhandlarna för30
sammanslagning<strong>en</strong> <strong>av</strong> SAS och Swissair, det är intressant. Det är fånigt, m<strong>en</strong> så blir detibland.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Och diversifiering<strong>en</strong> gick längre än så? Det handlade också om Kontorsutvecklingsom var återförsäljare <strong>av</strong> persondatorer, det var lite utbildningspaket ochvi har nämnt finansbolaget som var ganska stort.<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Det kom <strong>en</strong> kille till mig och sa: ”Hörru du, det här med persondatorerhåller på att växa. Jag känner några killar som sitter på Söder och bara längtar efter nån<strong>en</strong>trepr<strong>en</strong>ör som kan komma in och hjälpa dem – ja, de var ju super<strong>en</strong>trepr<strong>en</strong>örer själv.De låg i närhet<strong>en</strong> <strong>av</strong> Folkungagatan och jag gick dit och klev in på deras kontor och pres<strong>en</strong>terademig. ”Ja, tj<strong>en</strong>are, tj<strong>en</strong>are, dig känner vi till”, sade de. ”Vad kul, oj. Vad vill dudå?” ”Jaha”, sa jag, ”jag vill att vi ska jobba ihop och så vill jag köpa in mig, för jag villäga halva företaget.” Det fick jag och det vart <strong>en</strong> <strong>av</strong> Sveriges största distributörer <strong>av</strong> PC,som vi sålde till Esselte s<strong>en</strong>.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: D<strong>en</strong> här modell<strong>en</strong>, om vi ska fortsätta prata om det, var alltså riskfylldi och med att d<strong>en</strong> inte klarade kris<strong>en</strong> som det visade sig när man kom fram till början <strong>av</strong>90-talet …<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Vänta! Datasidan klarade kris<strong>en</strong> och tjänade sina p<strong>en</strong>gar utan problem. Detvar inte det, utan det var att vi hade byggt upp Finansor, som vi först ägde femtio ochsedan köpte till hundra proc<strong>en</strong>t, som gick vansinnigt bra, expanderade över alla gränsermed finansverksamhet och skapade stora vinster. De vinsterna låg kvar i Finansor, m<strong>en</strong>bokfördes naturligtvis på balansräkning<strong>en</strong> i Programator eftersom det var ett helägt dotterbolag?Vad händer då när det går åt helvete? Ja, då får man ju skriva <strong>av</strong> allt det, inklusivegoodwill, och det var då som folk ansåg att det var kris, nämlig<strong>en</strong> vårt finansbolagsinverkan på vår balansräkning. Vi skrev <strong>av</strong> hundratio miljoner och det är klart att detsyns. M<strong>en</strong> konsultbolaget var aldrig i nån fara, konsultbolaget tjänade sina p<strong>en</strong>gar. Det ärklart att i d<strong>en</strong> kris<strong>en</strong> som det vart i industrin var det lite tuffare att sälja jobb och vi fickväl göra oss <strong>av</strong> med lite päron. M<strong>en</strong> det var inte så att konsultbolaget inte tjänade p<strong>en</strong>gar,utan det var finansbolagets påverkan på vår balansräkning som var d<strong>en</strong> stora kris<strong>en</strong>.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Var det det som direkt föranledde att ni sålde till Cap?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej, det var det inte. Varför jag sålde till Cap var att jag hade grundligt, omsorgsfullttröttnat på verksamhet<strong>en</strong> och jag kunde ju inte gärna ställa mig vid sidan omjag samtidigt var majoritetsägare. Det går ju inte. Därför sade jag att jag gärna säljer tillCap. Det var helt fel tillfälle om man ser till p<strong>en</strong>garna, m<strong>en</strong> det spelade mig inte särskiltstor roll, för jag fick <strong>en</strong> ny roll som jag har trivts väldigt bra i s<strong>en</strong> -91. Jag var kvar någraår där och fick tillfälle att utveckla <strong>en</strong> del egna idéer. Sedan har jag varit i olika former iriskkapitalbransch<strong>en</strong>, som jag har haft väldigt trevligt med. Sitter man och sliter med finansbolagetdag och natt för att försöka rädda det i trekvarts år och sitter på sammanträd<strong>en</strong>med bankerna på söndagnätterna, då är det klart att det blir <strong>en</strong> viss förslitning i psyket.Så säger man bara: ”Nej fan, jag vill bort ifrån hela d<strong>en</strong> här ’superdass<strong>en</strong>’. Nu säljerjag.” Och folk var inte emot det, Skarre och alltihopa tyckte att det öppnade nya karriärerför dem.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Börsnotering<strong>en</strong> 1983, vad var det som föranledde d<strong>en</strong>?31
<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Det är väl flera faktorer. Ericsson var väldigt c<strong>en</strong>trala i vår föreställningsvärldett tag. Jag huvudsaklig<strong>en</strong>, m<strong>en</strong> några med mig, hade gjort <strong>en</strong> felaktig assumption,att samarbete med ett stort företag som Ericsson, tekniskt i framkant<strong>en</strong>, skulle innebäramassor med teknisk utveckling, intressanta jobb och att de skulle betrakta oss som <strong>en</strong> pådetta område jämbördig partner. Det är inte så det är. Att bli delägt <strong>av</strong> Ericsson ochkomma in och jobba åt Ericsson är värre än om man inte är ägd. ”Du ska inte tro att dukan komma här och sprätta bara för att Ericsson äger aktier i dig.” Det är d<strong>en</strong> komm<strong>en</strong>tarman får, mer eller mindre. Det blir inte ett dugg lättare. Om jag nu får säga det – HåkanLedin var <strong>en</strong> bra figur – så fick vi ing<strong>en</strong> hjälp <strong>av</strong> Ericsson i d<strong>en</strong> m<strong>en</strong>ing<strong>en</strong> att manfick kvalificerad managem<strong>en</strong>t eller kvalificerad teknisk utveckling, inte ett skit. Ericssonhade nog med sina problem. Det <strong>en</strong>da vi fick var att bygga upp de här företag<strong>en</strong>, somprimärt baserades på Ericssons beläggning som de var tvungna att lägga ut, m<strong>en</strong> som såsmåningom skaffade sig mycket egna kunder. Det fick vi, m<strong>en</strong> vi fick ing<strong>en</strong>ting ur företagssynpunkt.Vi hade ju duktigt folk i min styrelse, m<strong>en</strong> om jag får säga så – då blir JanneSt<strong>en</strong>berg arg på mig – tyckte jag inte att de bidrog med något konstruktivt. Styrelsearbeteär svårt och för att man ska få hjälp <strong>av</strong> <strong>en</strong> styrelse så måste styrels<strong>en</strong> vara oerhörtinvolverad. Det går inte att komma på styrelsemöt<strong>en</strong>a och uttrycka allmänna kloka synpunkter,det är värdelöst. Då fanns det åtminstone hos Ericsson <strong>en</strong> föreställning att deskulle ta över mer och mer <strong>av</strong> Programator så att det skulle bli helägt hos dem så småningom,för då hade de ju d<strong>en</strong> här inriktning<strong>en</strong> att de skulle vara inne på datasidan också.Vi gjorde väl börsnotering<strong>en</strong> dels för att få loss lite p<strong>en</strong>gar, det var det värt, m<strong>en</strong> ocksåför att mota Ericsson. Så småningom gick de ur helt, jag köpte ut Ericsson på slutet.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: M<strong>en</strong> det kom inte nåt kr<strong>av</strong> från medarbetarna att få möjlighet till delägarskap?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej. Vi har alltid hållt sånt ifrån oss, faktiskt, och lyckats med det. Vi harhaft väldigt lite såna diskussioner. Det är <strong>en</strong>skilda personer som tyckte att de var så duktigaså att de skulle ha delägarskap. Det är bara Pilhage som fick det, därför att det var såoerhört tidigt – då var vi ju bara några styck<strong>en</strong> och det var <strong>en</strong> annan sak. Icke delägarskapoch inte vinstdelning, vinstdelning<strong>en</strong> tog vi bort. Och icke högsta lönerna i marknad<strong>en</strong>.Det funkade ändå.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Från slutet <strong>av</strong> 70-talet fick ni <strong>en</strong> konkurr<strong>en</strong>t i form <strong>av</strong> Enator, somväxte ganska snabbt. Hade de <strong>en</strong> inriktning som lite mer liknade Programator?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja, m<strong>en</strong> de hade <strong>en</strong> annan ersättningsprincip. Jag har ju jobbat ihop medhan, VD:n där, i ett annat sammanhang s<strong>en</strong>are och han byggde ju upp sitt företag på <strong>en</strong>belöningsprincip som vi inte hade, nämlig<strong>en</strong> att konsult<strong>en</strong> har <strong>en</strong> del ut<strong>av</strong> d<strong>en</strong> intäkt handrar in. Det är ett oerhört populärt sätt att bygga ett företag i framgångstider. Säg att duskulle ha tjugotvåtus<strong>en</strong> i lön och du har <strong>en</strong> baslön på femton m<strong>en</strong> kan tjäna trettiotvådärför att du är fullt belagd. Det är klart att det är attraktivt. De var också duktiga. Jaggillade dem, m<strong>en</strong> någon eller några <strong>av</strong> de personerna som fanns i ledning<strong>en</strong> hade jag litesvårt för. När vi hade diskussioner och samarbete funkade inte personkemin emellan oss,så det vart inga såna samarbet<strong>en</strong>. Det är oerhört svårt att samarbeta med andra konsulter.Det är något <strong>av</strong> det svåraste som finns, för blir det ett stort jobb vill varje organisationkapa åt sig så mycket som möjligt.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: M<strong>en</strong> med Enator förekom det alltså någon form <strong>av</strong> konkreta samarbetsdiskussioner?32
<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Äsch, man träffades och snackade lite, m<strong>en</strong> jag vill inte påminna mig om attdet var så där allvarligt att man tog fram planer och börja diskutera fakta, nej.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Jag tror att Anders Skarin har sagt att Programator var tidiga med attta fram nya former <strong>av</strong> debitering hos kunderna?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Vissa jobb gör man ju på fast räkning och det är ett äv<strong>en</strong>tyr. Man kan tjänamycket och kan förlora mycket. Det är <strong>en</strong> sak som kommer när man har <strong>en</strong> organisationsom har jobbat ett antal år och kan göra bedömningarna. Det skedde nog under Anderstid mer än under min tid.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Och du slutade som VD efter börsnotering<strong>en</strong>?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja. Två-tre år efter börsnotering<strong>en</strong>, fyra kanske.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Jag är lite nyfik<strong>en</strong> på medarbetarna. Hur var könsfördelning<strong>en</strong> mellanmän och kvinnor ungefär?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja, som det brukar va naturligtvis: alldeles för lite tjejer. Vi var ju ett manligtyrke från början. Vi hade relativt mycket kvinnor på Programator och de var duktiga,m<strong>en</strong> eftersom vi inte hade de här hierarkierna så är det svårt att säga. Vi hade <strong>en</strong> delmycket duktiga projektledare som var kvinnor. Det finns i bokslutet här, vi kan bläddralite så kan du få <strong>en</strong> uppfattning om det. Jag vet inte när man började redovisa män ochkvinnor separat i bokslut<strong>en</strong>?Gust<strong>av</strong> Sjöblom: M<strong>en</strong> det var <strong>en</strong> tvåkönad organisation i alla fall?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Oh ja. Ja, ja.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Det fanns ett inslag <strong>av</strong> både programmerare, projektledare och systemerare?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja då. Jag tror däremot inte att nån ut<strong>av</strong> ledarna ute i våra filialer var kvinna.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Var det några som hade nåt annat än sv<strong>en</strong>sk bakgrund?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja, det hade vi också. Både tjecker, ryssar och polacker hade vi.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Sv<strong>en</strong>skspråkiga?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja, sv<strong>en</strong>skspråkiga, det går inte annars.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: WM-data beskrev sig som relativt homog<strong>en</strong>a. Var Programator varmer blandat? Jag tänker på social bakgrund, var folk kom från både i termer <strong>av</strong> klass ochgeografi eller vad man ska säga?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja, både folk som var självlärda, ettårig ADB, akademiker, några som hadedoktorerat och så där, så det fanns all blandning. Jag fundrade eg<strong>en</strong>tlig<strong>en</strong> aldrig personlig<strong>en</strong>på det här med kvinnligt inslag eller om vi var internationella. För mig var kr<strong>av</strong>et påmedarbetare att de skulle vara duktiga och att de skulle prata sv<strong>en</strong>ska, det var så <strong>en</strong>kelt.33
Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Det fanns till och med de som hade doktorerat?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Några sådana hade jag.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Ledde det till någon misstro<strong>en</strong>dekonflikt när man hade samarbete mellandem med olika utbildningsbakgrund?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej, det tycker jag inte. Som jag säger hade vi förhållandevis lite konflikter,om de gömdes undan mig vet jag inte. M<strong>en</strong> det är klart att det fanns friktioner ute påjobb som var knökiga eller knöliga, där det gick dåligt, där kund<strong>en</strong> var dum, eller där desom jobbade ihop inte passade. Då hade vi d<strong>en</strong> <strong>en</strong>kla princip<strong>en</strong> att så fort vi snokade tilloss nåt sånt var vi ute och försökte anting<strong>en</strong> prata det rätt eller byta folk. Så jag har aldrigupplevt nån stor revolution. Det är grupper på två, tre, fyra man som inte har kommitöver<strong>en</strong>s som kan komma instörtande och säga att: ”Det är <strong>en</strong> dum jävel, d<strong>en</strong> kan jag intejobba ihop med.” M<strong>en</strong> det är ju lösbart i de flesta fall<strong>en</strong>. D<strong>en</strong> <strong>en</strong>da konflikt som jag tycktevar lite tråkig var mellan traditionalister och futurister när det gällde metodsidan. Därgick det <strong>en</strong> två-tre duktigt folk ifrån mig för att vi inte kunde komma över<strong>en</strong>s om metodutvecklingsriktning<strong>en</strong>.Det är väl d<strong>en</strong> <strong>en</strong>da konflikt som jag riktigt har tagit till mitt hjärtaoch som jag tyckte var onödig. Annars utvecklar man ju ett oerhört stötdämpande organkring sitt hjärta och kring sin hjärna för katastrofer och missnöjt folk och missnöjda kunder,om du förstår. Jag skojar lite, m<strong>en</strong> har man hållt på femton-tjugo år i <strong>en</strong> personalint<strong>en</strong>sivbransch så blir det så att om någon kommer in och säger att: ”Nu är det katastrof,det kommer att gå åt helvete fullständigt”, då vet man att det är inte katastrof och detkommer inte att gå åt helvete, utan det gäller att sätta sig ner och försöka reda ut det ochgöra det så bra som möjligt. Man panikar inte och man skriker inte, utan lugnt och stillaförsöker man sortera ut problem<strong>en</strong>. Jag pratade med Jan-Erik Karlsson som är chef förCap i Sverige nu och är <strong>en</strong> gammal Programator-kille. Vi brukar träffas och skjuta liteibland och jag tog upp just d<strong>en</strong> här frågan med honom för ett halvår s<strong>en</strong> ungefär. Jag sa:”Var det så jävla konfliktfritt som jag upplevde det?” ”Ja”, sade han, ”det var det, det varfan inget bråk, va.” Han har ju jobbat ig<strong>en</strong>om hela organisation<strong>en</strong> och är nu chef för alltihopa,så jag tror att våra stötdämpare fungerade.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Hur upplever du att politiska beslut har påverkat Programators verksamhet,eller det politiska ramverket med skatter, arbetslagstiftning, kapitaltillgång, kompet<strong>en</strong>sförsörjningoch så vidare. Alltså, hur har Sverige varit som land, som innovationssystemför d<strong>en</strong> här typ<strong>en</strong> <strong>av</strong> verksamhet?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Jättebra. Jag har aldrig tyckt att vi är hårt beskattade för det första. Vi hardet så bra. Företagsbeskattning<strong>en</strong> är ju jättebra med de <strong>av</strong>skrivningsregler och annat vifick. D<strong>en</strong> <strong>en</strong>da skatt jag har klagat på är förmög<strong>en</strong>hetsskatt<strong>en</strong>, för d<strong>en</strong> gör att man gör <strong>en</strong>felaktig prioritering <strong>av</strong> sina egna p<strong>en</strong>gar. Har man tre proc<strong>en</strong>t på bank<strong>en</strong> och minus skatthar man två komma <strong>en</strong> och s<strong>en</strong> ska de ta <strong>en</strong> och <strong>en</strong> halv på det och man har noll sexkvar, då försöker man smita undan d<strong>en</strong> – eller inte smita olagligt, m<strong>en</strong> man försöker placera– och det gör man bara dumt. Det har jag lärt mig. Det sämsta som finns är att skatteplaneramed utgångspunkt från förmög<strong>en</strong>hetsskatt<strong>en</strong>. Det slutade jag med. Det är d<strong>en</strong>skatt<strong>en</strong> och gåvoskatt<strong>en</strong> som jag inte förstod. Intellektuellt kan jag inte fatta, om jag hartjänat ihop mina p<strong>en</strong>gar själv lagligt och betalt min skatt, att jag inte får ge bort minap<strong>en</strong>gar till vem som helst utan att stat<strong>en</strong> ska komma in och nypa. M<strong>en</strong> det är klart, koppling<strong>en</strong>mellan förmög<strong>en</strong>hetsskatt och gåvoskatt är upp<strong>en</strong>bar, d<strong>en</strong> <strong>en</strong>a kan inte existerautan d<strong>en</strong> andra. M<strong>en</strong> det är de två skatterna jag klagar på. Jag har aldrig varit med i dethär ropet om att det är så dåligt i Sverige, politikerna är så jävla dåliga, det är så hög be-34
skattning och det är så svårt att jobba. Tvärtom! Underbart land att jobba i. Det är bara iFinland som jag har tjänat bättre. Jag har aldrig deltagit i <strong>en</strong> demonstration, jag har aldrigdeltagit i några upprop, jag har aldrig skrivit på <strong>en</strong> petition om hur dåligt det är i Sverige.Jag har fått <strong>en</strong> del artontaggare som mina kompisar, på grund <strong>av</strong> jakt bland annat, och jaghar suttit med dem och lyssnat på deras jävla litanior om hur dåligt det är i Sverige ochjag blir så trött på dem. Inom Ericsson fanns ju det här att de skulle flytta till London. Jagsatt faktiskt med i Ericssons ledningsgrupp <strong>en</strong> gång i tid<strong>en</strong>, under ett antal år, två gångerom året – varför begriper jag inte, m<strong>en</strong> de ville väl ha nån som berättade historier. M<strong>en</strong>detta jävla gnäll som sv<strong>en</strong>sk företagsledning har utövat är så omotiverat och så korkatoch så dumt och tråkigt. Att man med gnäll och lite löjliga åtgärder som att flytta ut huvudkontoretkan påverka politikerna, det är ju hål i huvudet, det har jag sagt till dem. Jaghar aldrig nån gång raljerat politiskt. Jag har deltagit i politiska diskussioner under d<strong>en</strong> härPettersson eller vad han hette. När Pettersson sade så här när vi började: ”Ja, om någonnämner ordet skatter, då är diskussion<strong>en</strong> <strong>av</strong>slutad”, då sade vi: ”Tack så mycket, då går vihärifrån.”Gust<strong>av</strong> Sjöblom: När var det?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Det här var 60-tal. M<strong>en</strong> när man satte sig ner och tänkte efter sedan … Detkom <strong>en</strong> röd bok som var förlagan till MBL-lagarna, utredning<strong>en</strong> om medbestämmande iarbetslivet. Min fru sa till mig: ”Har du med dig röda bok<strong>en</strong> ut på landet så åker inte jagmed, för du blir så arg när du läser d<strong>en</strong>.” Jag har ändrat åsikt etthundraåttio grader. Jaghar aldrig haft problem med fackför<strong>en</strong>ingar. Enligt somliga inom SAF gräver fackför<strong>en</strong>ingarnasin eg<strong>en</strong> grop, m<strong>en</strong> i nittionio fall <strong>av</strong> hundra är det ju <strong>en</strong> styrka utan like att hafacket med i diskussioner. Och det är kloka killar eller kloka tjejer, de är inte dumma. Såjag har aldrig deltagit, som sagt var, i det här gnället om Sverige.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Hade du <strong>en</strong> hög grad <strong>av</strong> facklig organisering på Programator?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Vi hade inget fack. Jag sade: ”Ni får göra som ni vill.” Ing<strong>en</strong> organiseradesig. Då kom det <strong>en</strong> fackombudsman och sade att nu ska jag organisera facket och då sajag: ”Varför?” Och då satte vi oss ner och resonerade och då gjorde jag personlig<strong>en</strong> <strong>en</strong>lång utläggning om skillnad<strong>en</strong> mellan fackligt organiserat och inte fackligt organiserat ochkom fram till att eg<strong>en</strong>tlig<strong>en</strong> kunde jag skaffa exakt samma förmåner utom <strong>en</strong> lit<strong>en</strong> tarmtill försäkring. Och bara för att driva d<strong>en</strong> där frågan så långt som det gick, på skoj, så gickjag till försäkringsbolaget Skandia och frågade: ”Kan ni skapa <strong>en</strong> specialförsäkring?”, detvar <strong>en</strong> lit<strong>en</strong> skitgrej. För då kunde jag säga till facket att jag hade exakt samma villkor ochinte kommer att skriva på kollektiv<strong>av</strong>tal. ”Ja, det ska vi fixa”, sade de. S<strong>en</strong> ringde de migtvå veckor s<strong>en</strong>are och sade: ”Det blir ing<strong>en</strong> försäkring.” Då hade ju facket gått på democh sagt att ”Vi tar bort våra p<strong>en</strong>sionsp<strong>en</strong>gar från er om ni håller på och löjlar er.” Dåskrev jag på <strong>av</strong>talet med ett le<strong>en</strong>de, och har aldrig upplevt några bekymmer med det.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Du m<strong>en</strong>ar kollektiv<strong>av</strong>tal alltså?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja. Folk gör ju sig så mycket föreställningar så det är löjligt. Jag fick <strong>en</strong> oerhörtomsorgsfull och grundlig <strong>av</strong>basning när jag var fjorton år och jobbade på min pappasverkstad. Min mamma var politiskt aktiv i Folkpartiet och själv var man ju obildad,korkad och lite högfärdig. Så hade jag <strong>en</strong> diskussion i omklädnadsrummet som jag aldrigkommer att glömma, med Klotz, hette han, d<strong>en</strong> största jävla polack jag har sett. Jag yttradejag mig ofördelaktigt om fackför<strong>en</strong>ingar – därför att man var dum va, fjorton år –och då kom Klotz fram och så tog han sin jätt<strong>en</strong>äve och så lyfte han upp mig så här och35
så sade han: ”Nu grabb<strong>en</strong> sätter vi oss i hörnet så ska jag tala om för dig vad facket är.”Så vi har aldrig haft konflikter, vi har aldrig haft bråk, aldrig fackbråk, aldrig nånting. Jagbrydde mig inte. Kollektiv<strong>av</strong>talet betydde ing<strong>en</strong>ting annat än att vi fick nån försäkringsform.Jag m<strong>en</strong>ar, folk håller på och hetsar upp sig på det här med kollektiv<strong>av</strong>tal så dehåller på att ramla omkull. Jag förstår inte det. Det har jag aldrig gjort i någon organisation.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Vad var det mer jag frågade om? Kapitalbehovet kanske inte var såstort? Programator kunde växa organiskt?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Femtus<strong>en</strong> spänn, till börsnotering<strong>en</strong>. Och det berodde ju på att jag är <strong>en</strong>snål gnet. Det har jag varit i alla mina företag. Det är ing<strong>en</strong>ting som bekymrar mig mer änlikviditetsbrist och därför sade jag, som jag sa förut till dig: ”En tredjedel <strong>av</strong> årsomsättning<strong>en</strong>i likvida medel, det är grund<strong>en</strong>.” Och det hade vi.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Det sista då, kompet<strong>en</strong>sförsörjning<strong>en</strong>, funkade utbildningssystemet föratt förse Programator med kompet<strong>en</strong>s? Och kunde man ha väntat sig mer eller mindre?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Både och, tycker jag. Vi hade ju d<strong>en</strong> här Lundeberg som var akademikeroch skrev <strong>en</strong> massa böcker om utveckling och grejor. Han verkade på universitet och fick<strong>en</strong> del utvecklingsp<strong>en</strong>gar från stat<strong>en</strong> och det var lite andra som fick utvecklingsp<strong>en</strong>garfrån stat<strong>en</strong> …Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Mats Lundeberg?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja, Mats Lundeberg hette han. Och vi hade d<strong>en</strong> här som hyllats som sv<strong>en</strong>skdataindustris fader, vad han nu heter, och allihopa. Jag måste säga att jag aldrig fick nåntingut <strong>av</strong> deras skrifter, det var för teoretiskt för mig. Och jag tyckte väl att vi inte valdede som kom från universitetet på akademiska meriter, utan på om vi tyckte att det varklipskt folk. Vi hade <strong>en</strong> <strong>intervju</strong>serie som försökte luska ut om det här var folk som varpraktiska och kunde lösa problem. Jag tyckte att d<strong>en</strong> ettåriga ADB:n var bra på sitt sätt,m<strong>en</strong> d<strong>en</strong> krävde minst fyra månaders komplettering innan de kunde gå ut i praktisktjobb. S<strong>en</strong> var det ju så att man lärde känna folk på r<strong>en</strong>ommé väldigt mycket när manrörde sig ute. Ibland gjorde man hårresande misstag och ibland fick man folk som varofattbart duktiga, som d<strong>en</strong> här Jan-Erik Karlsson till exempel. Kunde man bara göra sånarekryteringar så skulle man leva gott. M<strong>en</strong> det är ju så alltid, man gör både fel och rätt.M<strong>en</strong> jag var lite för mjuk i min personalpolitik, det kan jag säga, eftersom jag hade levt iexpansionsruset hela tid<strong>en</strong>. Anders fick nog städa <strong>en</strong> del efter mig, det tror jag han harsagt. Han gjorde päronlistor – alltså päron som inte kunde försörja sig själva och somhan ville bli <strong>av</strong> med – och gjorde <strong>en</strong> r<strong>en</strong>sning på hundra-tvåhundra personer efter kris<strong>en</strong>eller i krissammanhanget där. Så han var lite tuffare än vad jag var. Jag var för mjuk, d<strong>en</strong>sak<strong>en</strong> var klar.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Var ni bero<strong>en</strong>de <strong>av</strong> hårdvaruleverantörerna på nåt sätt?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej. Jag är ju fortfarande oerhört nära vän med dåvarande IBM-chef<strong>en</strong>, d<strong>en</strong>här Bluhme, och han brukar beskriva mig som ”<strong>en</strong> ilsk<strong>en</strong> lit<strong>en</strong> djävel i vit skjorta utanslips”, för jag höll på och hackade på dem jämt. Det var väl snarare ett hate-love förhållandemed dem. Vi var oerhört bero<strong>en</strong>de <strong>av</strong> att lära oss deras produkter och all mjukvaraoch allt det som kom, m<strong>en</strong> samtidigt tyckte vi väl att de i många <strong>av</strong>se<strong>en</strong>d<strong>en</strong> kommit medprodukter som inte var färdiga. Första gång<strong>en</strong> jag mötte det var när vi var på Atom<strong>en</strong>ergi36
nere i Studsvik och byggde program på första 360:n som kom. D<strong>en</strong> var inte färdig ochmjukvaran var inte färdig. Vi hade jätteproblem med att få ig<strong>en</strong>om våra program, m<strong>en</strong> såsmåningom hittade man ju det. Samma sak på SPP när vi skulle bygga ett i och för sigfullständigt idiotiskt p<strong>en</strong>sionssystem, m<strong>en</strong> som baserades väldigt mycket på direktaccessuppdatering.Första året tror jag att IBM kom med hundratjugo fixar, som det heter närde ändrar i programvaran och det är klart att det här g<strong>av</strong> slitningar mellan repres<strong>en</strong>tant<strong>en</strong>för hårdvaran och oss, naturligtvis. Vi tyckte att: ”Vad fan, kan det inte vara färdigt någongång?” S<strong>en</strong> fanns det ju andra fabrikat som Data G<strong>en</strong>eral, där man från början vissteatt det var ing<strong>en</strong>jör<strong>en</strong>s maskin. Det fanns inte särskilt mycket mjukvara på d<strong>en</strong>, utan detbyggde ing<strong>en</strong>jör<strong>en</strong> själv. Och de var ju d<strong>en</strong> framgång<strong>en</strong> de fick, de behövde aldrig lägganer särskilt mycket möda på mjukvaran, utan d<strong>en</strong> byggde vi själva när vi utnyttjade maskin<strong>en</strong>.Det gick ju åt helvete för dem också så småningom när folk tyckte att det var förjobbigt och de inte kunde hänga med i bransch<strong>en</strong>. Så nej, jag tycker inte det var någotbero<strong>en</strong>de, och vi hade väldigt lite jobb åt dem. Det var inte så att vi såg nån ut<strong>av</strong> maskinfirmornasom nån försörjare <strong>av</strong> oss. När Philips kom in på marknad<strong>en</strong> satt jag med i <strong>en</strong>panel för att försöka utröna om Philips skulle ha någon framgång på marknad<strong>en</strong>. Det varväl det <strong>en</strong>da. Våra kontakter med IBM var mera som mottagare <strong>av</strong> meddeland<strong>en</strong> frånIBM om vad de gjorde, vi var aldrig involverade i några diskussioner och kunde läggasynpunkter.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Det var inga formaliserade samarbetsprojekt?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: När Programator grundades 1964, det var ju väldigt mycket understordatorepok<strong>en</strong>. Det var ju samma år som 360-systemet kom, och…<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: 1401 var först.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Just det, m<strong>en</strong> när 360 kom 1964 fick man d<strong>en</strong> första eg<strong>en</strong>tliga standardplattform<strong>en</strong>.S<strong>en</strong> var det ett gradvis urholkande <strong>av</strong> stordatoreran. Hur påverkades erservicebyråverksamhet <strong>av</strong> det?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Vi gjorde ju det strategiska pluset och strategiska minuset att vi valde Burroughs,som var <strong>en</strong> mycket mer lättarbetad maskin. Det var faktiskt stor skillnad och detvar väs<strong>en</strong>tligt billigare. I och med att vi var <strong>en</strong> stor Burroughsanvändare fick vi väldigtbra priser. Å andra sidan led nog vår servicebyrå <strong>av</strong> att vi inte var IBM-utrustade, för detfanns <strong>en</strong> misstänksamhet. Du vet: ”hundratus<strong>en</strong> Ford-ägare kan inte ha fel.” Att köpaIBM är inte fel. Du kan aldrig bli klandrad för att du köper <strong>en</strong> IBM-maskin, m<strong>en</strong> det kandu bli om du köper <strong>en</strong> Burroughs-maskin. Så vi led lite på servicebyrån <strong>av</strong> att vi inte hadestandardutrustning<strong>en</strong> IBM. M<strong>en</strong> vår servicebyrå var lönsam till slutet, så länge jag varkvar, så det gick ju, m<strong>en</strong> vi blev aldrig <strong>en</strong> jätteservicebyrå utan var <strong>en</strong> lit<strong>en</strong> specialservicebyråsom knegade sig framåt.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: D<strong>en</strong> här 50-50 modell<strong>en</strong> för övertagandet <strong>av</strong> datordrift …<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej, inte bara datordrift<strong>en</strong>! Vi tog äv<strong>en</strong> över hela utvecklings<strong>av</strong>delning<strong>en</strong>,rubbet va! Vi tog ut hela <strong>av</strong>delning<strong>en</strong>, ifrån VD – om det var bolagiserat – till systemfolk,programmerare, drift, distribution, allt!37
Gust<strong>av</strong> Sjöblom: För att äv<strong>en</strong> få extern fakturering, eller framför allt för att fortsättadriva …<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej, först och främst för att rationalisera d<strong>en</strong> och få in nytt blod. Oftast fickcheferna gå, det var nästan alltid kr<strong>av</strong>et. D<strong>en</strong> chef som har suttit och mjölat där i mångaår, han fick gå och fick ett annat jobb innanför koncern<strong>en</strong>. Jag tror att d<strong>en</strong> som var chefför Uddeholm kom på inköps<strong>av</strong>delning<strong>en</strong> i stället och där passade han bättre. Det var <strong>en</strong>något äldre, trött man, som satt <strong>av</strong> sina år därute, några mil ifrån Karlstad. Vi satte in nyttfolk och s<strong>en</strong> var hela målsättning<strong>en</strong> att gå ut och konsulta och känna hur det är utanfördet egna företaget, föra in vår metod, vår teknik, vår utbildning och vara med i vår gem<strong>en</strong>skap.Det var grej<strong>en</strong> och det lade vi ner rätt mycket möda på. Det var därför vi kundefå de här <strong>av</strong>delningarna i stort sett gratis. Idag kostar de ju skjortan, idag får man betalanågon miljard för <strong>en</strong> sådan <strong>av</strong>delning, m<strong>en</strong> vi betalade ing<strong>en</strong>ting.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: M<strong>en</strong> hade deras problem från början nånting med just de här tekniskaförändringarna att göra?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Det hade och göra med att sitter man ute i Forshaga och har samma personalår från år från år från år och ing<strong>en</strong> jävel dör – annat än om man möjlig<strong>en</strong> skjuter ihjälhonom på älgjakt<strong>en</strong> – så blir det ing<strong>en</strong> utveckling. Det finns några få kriterier som görmig misstänksam, mest <strong>av</strong> allt <strong>en</strong>manskonsulter. De blir förr eller s<strong>en</strong>are kufar, det är minteori, för de har icke <strong>en</strong> naturlig press ifrån omgivning<strong>en</strong> att förändra sig. De säljer sintjänst och det går bra ett år eller två eller tre och s<strong>en</strong> blir de kufar. Det är samma sak omdu isolerar <strong>en</strong> <strong>av</strong>delning som bara får jobba med exakt samma uppdragsgivare, med exaktsamma program, med exakt samma ledning, år från år från år. Det blir ing<strong>en</strong>ting. Nej,stämning<strong>en</strong> var så nedtryckt. Man hade ju inget begrepp om kostnader. De förde knappt<strong>en</strong>s timlistor. Jag m<strong>en</strong>ar, det går ju inte då.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Det var ju <strong>en</strong> massa tekniska förändringar. Hur påverkade det Programatornär det började komma time-sharing och de första persondatorerna.<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Vi var naturligtvis tvungna att lära oss teknik<strong>en</strong> och hur d<strong>en</strong> kan utnyttjas påbästa sätt. Vi lärde oss mycket på persondatorsidan g<strong>en</strong>om att vi ägde ett stort distributionsföretag.Vi lärde oss minidatorer g<strong>en</strong>om att vi skapade <strong>en</strong> eg<strong>en</strong> <strong>av</strong>delning som syssladebara med det och försökte sätta oss in i teknik<strong>en</strong> och hur d<strong>en</strong> skulle kunna användas.Vi hade vår eg<strong>en</strong> drift- och data<strong>av</strong>delning. I och med 50-50 kom vi in på oerhört mångastora företag, Ericsson, Uddeholm, Enso Gutzeit, Finska Socker, Bahco och alla möjliga.Folk jobbade i olika miljöer och med olika problem och olika storleksordning och dettyckte jag var rätt lärorikt. S<strong>en</strong> är det ju alltid så att det beror på person. Det är bättre attha <strong>en</strong> okunnig, duktig person än <strong>en</strong> kunnig, oduktig person. Vi har ju lärt oss nu i ITbransch<strong>en</strong>att det är managem<strong>en</strong>t allting beror på. När vi gjorde de här 50-50-affärernahängde allting på d<strong>en</strong> vi satte in som manager och hans eller h<strong>en</strong>nes drive att omstrukturera.Det var det det berodde på. Vi kan snacka metoder, teknik, etc., m<strong>en</strong> in <strong>en</strong> personalint<strong>en</strong>sivbransch är det managem<strong>en</strong>t allt beror på. Det är d<strong>en</strong> som är satt som ledare, VD,som betyder allt. Och vi misslyckades någon gång. Ut<strong>av</strong> trettio så kanske vi misslyckadegrundligt två gånger, därför att vi fick in fel person och inte var tillräckligt uppmärksammapå att lyfta bort d<strong>en</strong> person<strong>en</strong> i tid. Det är bara person<strong>en</strong> det beror på i såna läg<strong>en</strong>,ing<strong>en</strong>ting annat. De behöver inte <strong>en</strong>s kunna data! En ut<strong>av</strong> de framgångsrikaste chefern<strong>av</strong>ar han som byggde Norrköpingskontoret och s<strong>en</strong> tog över vårt kontor i Karlskrona ochs<strong>en</strong> blev chef för hela Ericssons militärsida i Mölndal. Vet du vad han hade för bakgrundnär han kom till oss? Dammsugarförsäljare och jurist på Invandrarverket. Det säger lite,38
tycker jag. Jävla duktig grabb, han bor på Malta nu och seglar och har det skönt i livet.Jag var med och rekryterade honom och man märkte att det fanns <strong>en</strong> drive i d<strong>en</strong> kill<strong>en</strong>,att han var klok, kunde strukturera ett resonemang. Han visste inte ett skit om data, m<strong>en</strong>vi sade: ”Det lär du dig. Det här är din uppgift: att bygga upp ett kontor i Norrköping-Linköping” och det gjorde han blixtfort. S<strong>en</strong> flyttade vi honom till ett mycket teknisktkontor nere i Karlskrona eller Ronneby som vi hade tillsammans med Ericsson och sombyggde mycket kvalificerad mjukvara och det klarade han också. Sedan blev han chef förhela Ericssons militärsida nere i Mölndal och det var ju fan 1000-1500 man som byggdede här luftburna radarstationerna. D<strong>en</strong> kill<strong>en</strong> var alltså dammsugarförsäljare från början.Det tycker jag är signifikativt.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Är det nånting under de här år<strong>en</strong> som du tycker du borde ha gjort annorlunda?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Ja, herregud. Nu plågar jag mig inte själv med sånt. Ibland kan jag sätta migner och säga: ”Vad fan gjorde jag så där för? Varför var jag inte bättre på det?” M<strong>en</strong> detförföljer mig inte på nätterna, utan jag är medvet<strong>en</strong> om att människan är ett bräckligtkäril. Vi gör fel och vi gör rätt, va. Och det som eg<strong>en</strong>tlig<strong>en</strong> räknas efter ett tag är hur detser ut. Jag byggde ändå med medarbetarna <strong>en</strong> verksamhet på 2500 konsulter och 1700vid sidan <strong>av</strong>. Vi byggde Sveriges sjätte största finansbolag. Jag tycker att det gick rätt bra.Att det s<strong>en</strong> rasade ihop på finansbolagssidan berodde på att jag var för korkad. Jag lärdemig aldrig risk<strong>en</strong> med att låna kort och låna ut långt. Har man inte lärt sig det ska maninte vara i bransch<strong>en</strong>, m<strong>en</strong> du vet, det gick så bra. Vi började i <strong>en</strong> lit<strong>en</strong> <strong>en</strong>rummare övergård<strong>en</strong> vid Kungsholmsplan. Där kom jag med <strong>en</strong> check och där satt grabbarna och sade”Har du några p<strong>en</strong>gar med?” ”Ja, jag har ju min börsnotering, det är <strong>en</strong> check på 50 miljoneroch d<strong>en</strong> får ni för jag behöver inte d<strong>en</strong> i min verksamhet.” Och s<strong>en</strong> byggde vi dethär. Jag var styrelseordförande hela tid<strong>en</strong>. Oerhört kul. Ja, det var jätteroligt! Vi hållerfortfarande ihop det gänget och flyger <strong>en</strong> gång om året och käkar nånstans. M<strong>en</strong> vi hadefantastiskt roligt och var jätteframgångsrika, tjänade mycket p<strong>en</strong>gar, och var ansedda ibransch<strong>en</strong> inte minst. Och jag tror att om du frågar på Programator Service så kommerdu att höra att det var ett hederligt och bra företag. Inga jävla slingerbultar eller nånting.Hederlig, rak verksamhet på leasing och factoring, med bra kunder. Jag vet inte hurmånga miljarder vi hade i balans, m<strong>en</strong> det var mycket, va! Vi fick låna på bankerna utanproblem. M<strong>en</strong> sedan lärde man sig inte risknivån. Det är det man ska lära sig. Vad har duför risknivå i det här? Jätterisknivå! Och när bankerna klappade till tog det knappt <strong>en</strong>vecka från att jag vart medvet<strong>en</strong> om det här till att vi var i princip slut. Det tog ett antalmånader sedan under lidande att slåss och försöka, m<strong>en</strong> i princip tog det <strong>en</strong> vecka så vardet slut på hela finanssidan. Och jag var ju med i det. Jag är <strong>en</strong> ut<strong>av</strong> startarna <strong>av</strong> finanskris<strong>en</strong>i Sverige. Jag satt i c<strong>en</strong>tralstyrels<strong>en</strong> för Gotabank<strong>en</strong>. Jag hade sagt ifrån myckettydligt att ”Jag kan ing<strong>en</strong> bank, m<strong>en</strong> jag tycker att det är ett bra arvode och god lunch.””Jaja, du gör nytta här”, sade de, ”sitt kvar”. Vi hade käkat god lunch och dragit allaär<strong>en</strong>d<strong>en</strong> och skulle precis gå hem <strong>en</strong> onsdag, kommer aldrig glömma det. Då sade kreditofficer<strong>en</strong>– <strong>en</strong> rödbrusig lit<strong>en</strong> kille, han drack väl lite för mycket ibland: ”Jag har ett problem!””Vad då, då?” ”Nyckeln har inte stått för sina räntor.” Nyckeln hade då med hjälput<strong>av</strong> stora lån köpts ut från börs<strong>en</strong>. ”Nähej.” Då satte man sig ner och tänkte: ”Vad fanska han börja med det för?” ”Ja, vad gör vi s<strong>en</strong>?” ”Äsch, vi skickar in <strong>en</strong> konkursansökanså kommer nog p<strong>en</strong>garna fram” sade han. ”Tror du det?” sade vi. ”Ja, det finns p<strong>en</strong>gar”sade han. ”Ja okej, då gör vi det.” Konkursansökan gick in på torsdag<strong>en</strong>. På måndag<strong>en</strong>var bransch<strong>en</strong> i kris. Så fort gick det. På torsdag kom bankerna, för då stängde manNyckeln på morgon<strong>en</strong>. Då kunde jag ha fått låna <strong>en</strong> miljard, för då hade de ju inte Nyckelnatt låna ut till och de hade ju placeringsbehov. På fredag<strong>en</strong> kunde jag låna <strong>en</strong> halv,39
och på måndag<strong>en</strong> fick jag inte låna till <strong>en</strong> varmkorv, så fort gick det. Och det raserade juvår verksamhet. Pang sade det. Sånt är livet.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Du har beskrivit det lite som att delar <strong>av</strong> d<strong>en</strong> här diversifieringsvåg<strong>en</strong>som Programator gick ig<strong>en</strong>om på början <strong>av</strong> 80-talet var väldigt framgångsrik och marknadsdriv<strong>en</strong>,m<strong>en</strong> delar berodde på din eg<strong>en</strong>, inte frustration kanske, m<strong>en</strong> att du var uttråkad…<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Man vill uppfinna. Och s<strong>en</strong> är man över<strong>en</strong>tusiastisk och det går så jävla bra.Har man duktigt folk som driver verksamhet<strong>en</strong> måste man ju hitta på nåt. Det var huvudsaklig<strong>en</strong>mitt fel. Och dåligt skött. Om det är nånting jag grämer mig för så är detutlandsverksamhet<strong>en</strong>. D<strong>en</strong> var uruselt skött, med mycket för stora förhoppningar. Vi varju i Mexiko och startade och grejade och fick både Electrolux och Ericssons data<strong>av</strong>delningaroch grejor. Så satte man till <strong>en</strong> kille för Electrolux sa att: ”Du får vår data<strong>av</strong>delning”,som var ganska stor, ”om han får bli VD, och han är skitduktig.” Och så åker manhem och d<strong>en</strong> jäveln får knäpp i huvet och spelar bara golf. När jag kom dit nästa gångvar det ruiner kvar. Det är sånt man måste lära sig: det går icke att fjärrstyra verksamhetom man inte hittar g<strong>en</strong>ier och duktigt folk. Hittar man <strong>en</strong> medelmåtta eller <strong>en</strong> potta somvi hittade, då går det åt skog<strong>en</strong>. Nu klarade jag mig undan det där för jag är ekonomisktfingerfärdig, så jag gjorde lite bytesaffärer med Ericsson så att jag slapp undan d<strong>en</strong> förlust<strong>en</strong>i mitt bokslut. G<strong>en</strong>om att jag hade gått in i AG-system och drivit upp det och Ericssonville ha lite aktier där så bytte vi och krånglade och grejade så jag slapp undan förlust<strong>en</strong>i Mexico. M<strong>en</strong> jag m<strong>en</strong>ar, för övrigt var det dåligt skött. Är det nånting jag ångrar såär det att vi inte var mycket, mycket mer g<strong>en</strong>omtänkta, eller kanske till och med hadeslopat hela d<strong>en</strong> där jävla internationella expansion<strong>en</strong> utanför Nord<strong>en</strong>.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Om Programator hade haft <strong>en</strong> tvåmans- eller tremansägarstruktur,hade företaget gått <strong>en</strong> annan bana från början <strong>av</strong> 80-talet då?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Säg att vi hade varit fyra styck<strong>en</strong> som hade delat tjugofem var, då tror jagdet. Det tror jag. För mycket ut<strong>av</strong> det som var var ju att jag bestämde. Många tyckte ju,eller någon tyckte att det var korkat och några tyckte det var bra, m<strong>en</strong> i och med att detvar <strong>en</strong> sån marknadstillväxt så plåstrades ju felaktigheterna över. Vi hade ju <strong>en</strong> sund basverksamhetsom vi inte försökte förstöra. D<strong>en</strong> hade lite krumelurer i kant<strong>en</strong> och på slutetmed utlandsverksamhet<strong>en</strong> lite större krumelurer i kant<strong>en</strong>, m<strong>en</strong> det var aldrig så att deriskerade d<strong>en</strong> finansiella hälsan, inte på något sätt, för det fixade jag på olika sätt eftersomjag är rätt så duktig på finansiering och kunde byta och krångla och greja. M<strong>en</strong> däremottyckte jag att det r<strong>en</strong>t psykiskt var ett klart nederlag. Det är det <strong>en</strong>da jag ångrar riktigt,eg<strong>en</strong>tlig<strong>en</strong>.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Utlands-, m<strong>en</strong> äv<strong>en</strong> finansverksamhet<strong>en</strong>, eller äv<strong>en</strong> andra delar?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej, finansverksamhet<strong>en</strong> ångrar jag inte, för d<strong>en</strong> var rätt upplagd. D<strong>en</strong> varoerhört konservativt driv<strong>en</strong> och vi tog inte stora risker. Vad man kan ångra var väl att vikanske tog nån refinansiering på slutet på någon fastighet i London som vi inte skulle hatagit, m<strong>en</strong> det var ändå inte det som stjälpte bolaget. Det som stjälpte bolaget var att dedrog in krediterna för det. Bankerna både gillade och gillade inte oss fristå<strong>en</strong>de finansbolag.De gillade inte konkurr<strong>en</strong>s<strong>en</strong>, för de hade egna finansbolag som tjänade skjortan medp<strong>en</strong>gar med sitt <strong>en</strong>kla tillflöde <strong>av</strong> billiga p<strong>en</strong>gar som de kunde plocka. M<strong>en</strong> när de lånadeut till oss tog de lite mer betalt, så de gillade väl att kunna sätta <strong>av</strong> <strong>en</strong> del ut<strong>av</strong> sitt <strong>av</strong>sättningsbehov<strong>av</strong> p<strong>en</strong>gar till oss till lite högre ränta. Samtidigt gillade de inte att ha konkur-40
<strong>en</strong>s. Jag satt med i PK-bank<strong>en</strong>s regionstyrelse rätt länge och s<strong>en</strong> i Gotabank<strong>en</strong>, så jagträffade mycket bankfolk och man skojade ju alltid med oss som konkurr<strong>en</strong>ter. M<strong>en</strong> omjag säger så här: det hade inte spelat någon roll vad jag än hade lärt mig om risk. Då hadejag bara sovit sämre på nätterna, m<strong>en</strong> jag hade aldrig kunnat hindra raset. Det är min<strong>en</strong>da consolation. När det slog till så oerhört kraftigt, när alla krediter drogs in, då speladedet ing<strong>en</strong> roll vad vi gjorde. Jag skulle möjlig<strong>en</strong> kunna ha fört över mera ut<strong>av</strong> finanssidansvinster till Programator och därmed konsoliderat Programator bättre. Det är väl det <strong>en</strong>dajag ångrar, m<strong>en</strong> inte det andra. Jacobsson & Widmark ångrar jag inte heller, för det var <strong>en</strong>oerhört rolig tid. Jag var ju styrelseordförande under de hårda tiderna och lyckades räddabolaget och det var <strong>en</strong> erfar<strong>en</strong>het, och folk jobbade lojalt och vi hade trevligt. Om vi förloradep<strong>en</strong>gar på det är det <strong>en</strong> sak, m<strong>en</strong> det ångrar jag inte. M<strong>en</strong> däremot ångrar jag dehär småföretag<strong>en</strong> som vi höll på med. Man ska inte hålla på med det.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Thord Wilkne och Hans Mellström, alltså WM-datas grundare, lyftefram det här med att vara två som <strong>en</strong> väldig fördel för WM-data, därför att de hade olikapersonlighetstyper som balanserade varandra. Har det funnits tillfäll<strong>en</strong> när du önskat attdu hade <strong>en</strong> kompanjon, <strong>en</strong> radarpartner?<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nja, jag är impulsiv och kan uppfattas som auktoritativ, vilket jag eg<strong>en</strong>tlig<strong>en</strong>inte riktigt är, m<strong>en</strong> jag är impulsiv och tänker mig inte alltid för utan är väldigt snabb ivissa beslut. Det skulle nog ha varit bra i och för sig att ha <strong>en</strong> broms, alltså <strong>en</strong> likvärdigpartner som hade haft samma ansvar och samma ägardel. Det hade inte varit fel. Pilhagevar ju lite broms. Han var bra på det, Pilis. Vi är fortfarande kompisar och träffas. Framförallt var Pilhage bra på att ta bort <strong>en</strong> del ut<strong>av</strong> d<strong>en</strong> snålhet som präglade mig, snålhet iform ut<strong>av</strong> lokaler och faciliteter och allt sånt där. Han drev hårt att det skulle vara ord<strong>en</strong>tligalokaler och ord<strong>en</strong>tligt i allmänhet. Jag är skitsnål på det och tycker att man kansitta på mugg<strong>en</strong> och programmera eg<strong>en</strong>tlig<strong>en</strong>, om jag ska vara riktigt drastisk. Så där hadejag ju ett väldigt stöd. Pilis roll var bra på många sätt, m<strong>en</strong> när det gäller strategiska frågorvar han helt <strong>en</strong>kelt inte tillräckligt intresserad, utan han skötte servicebyråverksamhet<strong>en</strong>.Vi satte oss aldrig ner och drog upp strategier, utan det var mera uppfinningar från mig,att man punktuppfann. Jag m<strong>en</strong>ar, 50-50 var ju eg<strong>en</strong>tlig<strong>en</strong> det viktiga, för det var där viväxte så <strong>en</strong>ormt utan p<strong>en</strong>ningtillskott. Och det finns flera andra sådana bitar i stor ochlit<strong>en</strong> omfattning som vi har uppfunnit. Det är inte säkert att vi hade gjort 50-50 med <strong>en</strong>annan ägarstruktur, för det fanns <strong>en</strong> opposition inom Programator mot att hålla på meddet där. ”Vad fan ska vi hålla på med det där för?” M<strong>en</strong> eftersom jag inte behövde brymig om vad de sa så gjorde jag som jag ville. Jag tyckte det var jättebra och när vi välhade kommit igång med några styck<strong>en</strong> såg ju alla vilk<strong>en</strong> <strong>en</strong>orm pot<strong>en</strong>tial det var i det.Om jag går vidare så har jag ofta gjort självrannsakan, m<strong>en</strong> jag har inte ångrat mig ochdet är <strong>en</strong> jävla skillnad, va. Därför att det är så svårt. Det är som när folk sitter och hetsarupp sig på ungdomar som var med i Hitlerjug<strong>en</strong>d, m<strong>en</strong> vad då? De har ju inte upplevthur det var i Tyskland på 30-talet, så de har ju ing<strong>en</strong> aning om vilk<strong>en</strong> press som sattes påfolk, eller att det var naturligt, Hitler var ju hjälte ett tag. Det är ett ut<strong>av</strong> mina läsområd<strong>en</strong>.Så jag m<strong>en</strong>ar, det är samma här, man sitter i <strong>en</strong> situation där saker och ting går bra. Manhar idéer, man tycker att det finns <strong>en</strong> utveckling, s<strong>en</strong> gör man saker. Det som man kanångra eller det man ska ta åt sig är att man inte ställde upp tillräckligt bra, man var intetillräckligt bra på det. Det har jag lärt mig.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Ja, jag tror jag fått svar på mina frågor. Är det nåt du vill tillägga häroch nu?41
<strong>Lars</strong> <strong>Irstad</strong>: Nej. Du vet väl hur det gick s<strong>en</strong>, det kan Skarin ge mycket bättre vittnesbördom. En duktig karl, vi har jobbat ihop. Jag tror att de flesta var med på att vi såldetill fransmänn<strong>en</strong>. Man sålde naturligtvis vid <strong>en</strong> svag punkt och fick dåligt betalt, m<strong>en</strong>p<strong>en</strong>gar har aldrig varit nåt bekymmer för mig. Jag har alltid haft <strong>en</strong> förmåga, det fastnaralltid p<strong>en</strong>gar på mig i tillräcklig grad för att jag ska kunna försörja mig så som jag vill försörjamig.Jag vill dra <strong>en</strong> lit<strong>en</strong> grej, om du orkar lyssna, om <strong>en</strong> uppfinning som jag tycker är litelattjo. Jag läser som sagt var mycket böcker, jag läser nånstans mellan sjuttio och hundraböcker om året och läser ständig. Då kom jag över <strong>en</strong> bok som handlade om konstnärsliveti Flor<strong>en</strong>s på 1200- och 1300-talet, som är skriv<strong>en</strong> ut<strong>av</strong> <strong>en</strong> professor på Teknis ochhans hustru, tror jag. Oerhört intressant bok, välillustrerad. Och deras tes var: ”Vad vardet som gjorde att Flor<strong>en</strong>s med trettiotus<strong>en</strong> invånare under <strong>en</strong> pestperiod kunde produceraså mycket fantastisk konst, nånting som vark<strong>en</strong> förr eller s<strong>en</strong>are har skett i nån annanstad?” Det var tes<strong>en</strong> och s<strong>en</strong> analyserade och diskuterade han detta och om man slårupp bok<strong>en</strong> på sidan sextiofyra så finns det <strong>en</strong> sammanfattning i tio punkter <strong>av</strong> skäl<strong>en</strong> tillvarför det skedde där. Det tog mig trettio eller fyrtio sekunder att inse detta var <strong>en</strong> affärsidé,så jag satte mig ner på kväll<strong>en</strong> och skrev ett synopsis på tre sidor om hur man skaanvända just d<strong>en</strong> här argum<strong>en</strong>tation<strong>en</strong>, sättet att angripa ett problem. Och det startade vinågra företag på och tjänade mycket p<strong>en</strong>gar på, inte jag så mycket, m<strong>en</strong> mina kompisar.Vi fick kontrakt med Ericsson och med OM och alla just på d<strong>en</strong> här affärsidén. D<strong>en</strong>kompis till mig som anammade d<strong>en</strong> här idén blev uppköpt sedan och han och övrigaaktieägare fick väl <strong>en</strong> 100 miljoner för sitt företag. Det märkvärdiga är att idén är så lätt,d<strong>en</strong> är så lättfattlig, d<strong>en</strong> är så upp<strong>en</strong>bar, d<strong>en</strong> är så upp<strong>en</strong>bart g<strong>en</strong>ial. Det är inte jag somhar gjort d<strong>en</strong>, jag har bara skrivit <strong>av</strong>. Och det som har förbluffat mig under all tid, det äratt verkställande direktörer aldrig orkar läsa två och <strong>en</strong> halv A4-sida. Jag pres<strong>en</strong>terade d<strong>en</strong>här idén och några tände – Ericsson tände, OM tände, och några till. M<strong>en</strong> det var där vihade kontakter på lägre nivå. Jag satt i OM:s styrelse och hade suttit i LM:s datastyrelse iarton år, så jag kände ju allt folket, så där kunde vi pres<strong>en</strong>tera de här idéerna och få gehörför dem, och både Ericsson och min kompis tjänade bra med p<strong>en</strong>gar på idén. M<strong>en</strong> allaandra, Sandvik<strong>en</strong>, SSAB, alla som jag gick ut till där jag ändå kände folk som kommeroch skjuter gevär hos mig, de orkade inte läsa pappret. För mig är det ofattbart. För migär det ofattbart. Det är så jävla <strong>en</strong>kelt så det är inte sant. Idén bygger på c<strong>en</strong>traliseradbeställningsmakt, ing<strong>en</strong>ting annat. Intresserad, kunnig, skicklig beställarmakt är grund<strong>en</strong>för d<strong>en</strong> här utveckling<strong>en</strong>. Det var det jag pres<strong>en</strong>terade för Ericsson och de sade: ”Hur villdu tillämpa det här?” Och jag visade dem exakt hur de skulle tillämpa och på det sättetspara <strong>en</strong> jävla massa p<strong>en</strong>gar i ett antal stora projekt. Det var hur <strong>en</strong>kelt som helst. Det tartio minuter att förklara. Det var min sista uppfinning.Gust<strong>av</strong> Sjöblom: Vad bra. Tack så jättemycket för din medverkan här idag.42