3.5. Kombinera planering och dialogDet finns också idag många internationellaexempel på hur stadsdelar lyfts genom sk.’place making’, där man utgått från platsenoch det lokala livet. Rosengårdsstråket är ettexempel på projekt som inrymt såväl störreinfrastrukturella åtgärder och en kreativ dialogoch uppmuntrande av lokala initiativ. Stråket,som förutom att det förbättrar tillgänglighetentill Malmö stadskärna också är tänkt att ökaattraktiviteten i det offentliga rummet i Rosengård,bl.a genom lokalt efterfrågade bokaleroch torgytor.Ett annat exempel är det ’framväxta Rinkebystråket’som utvecklats längs det mesttillgängliga gångstråket i stadsdelen. Intressantnog var inte stråket från början planerat somett stråk för handel, utan har snarare med tidenutvecklats till ett sådant med hjälp av bådestråkets tillgänglighet i gatunätet och lokalamedborgarinitiativ. För närvarande pågår iRinkeby också planeringen av ’Rinkebystråket’,vilket har planerats av kommun och fastighetsägare.Stråkanalyser av nuläget pekar på att detplanerade stråket blir mindre naturligt använtoch därmed mindre socialt och ekonomiskthållbart.Exempel: Rinkeby och RosengårdKommunalt initiativ(top-down)Rinkebystråket(planerat)RosengårdsstråketRinkebystråket(framvuxet)Det framväxta Rinkebystråket - ett shoppingstråklängs ett centralt gångstråksom därför är en naturlig del av stadsdelensrörelsemönster.Det planerade Rinkebystråket, harmöjligtvis sämre förutsättningar attlyckas som shoppingstråk (illustrationfrån pågående planer)Rosengårdsstråkets bokaler, ett avkommunen planerat stråk som samtidigtär del av stadsdelens naturligarörelsemönster.Medborgarinitiativ(bottom-up)22
6. Avslutande reflektionI Boverkets rapport “Socialt hållbar stadsutveckling”ställs frågan hur man medrumsliga åtgärder kan motverka socialsegregation i socioekonomiskt svagaområden.Tidigare satsningar på den byggdamiljön i utsatta områden (exempelvis’Blommansatsningen’, ’Nationella exempel’och ’Storstadssatsningen’ )har i höggrad fokuserat på det ensidiga bostadsutbudet,med bl.a en hög andel hyresrätter.En sådan problemförståelse har lett tillatt en högre blandning av upplåtelseformer,lägenhetstyper och lägenhetsstorlekarförespråkats. Uppenbart är att ettvarierat bostadsutbud underlättar för deboende att kunna bo kvar vid bostadsbyte,eller göra bostadskarriär inom stadsdelen.Men lite tyder på att ett varieratbostadsutbud ökar stadsdelarnas socialadiversitet.Så vad är det då i den byggda miljönsom verkligen har betydelse för en socialthållbar stadsutveckling? Forskningen haridentifierat flera problem i diverse utvärderingar,däribland begränsad tillgångtill offentlig och kommersiell service,begränsad möjlighet till fritids- och kulturaktiviteter,otrygghet och att mångastadsdelar helt enkelt är för isolerade föratt blir använda av fler än de som boroch arbetar inom stadsdelen. Från ettlångsiktigt stadsutvecklingsperspektiv ärdet alltså mycket som tyder på att bostadsbeståndetbara är en av många olikafaktorer för att öka stadsdelarmas attraktivitetoch utbyte mellan människor frånolika stadsdelar och med olika bakgrund.För förståelsen om vad som skapar förutsättningarför ökat utbyte mellan stadsdelarär det också viktigt att inte begränsavare sig analyser eller insatser till enbartdet lokala sammanhanget. En stadsdelspotential utgörs i till stora delar av dessläge i staden som helhet, vilket avgörs avgatunätet, kollektivtrafiken, omgivandetäthet och mötesplatsernas utformningoch innehåll.7. ReferenserBoverket, 2010, Socialt hållbar stadsutveckling, KarlskronaMalmö stad, 2012, Rosengårdsstråket - ett kommunikationsprojekt, MalmöMinoura, Burghauser & Ståhle, 2011, Territorial performance of urban form, StockholmLegeby, A, 2010, Urban segregation and urban form: From residential segregation to segregation in public space, KTH, Stockholm<strong>Spacescape</strong> & Evidens, 2011, Värdering av stadskvaliteter, StockholmSCB, 2012, Registerdata för integration (webb)23