Avfallsplan för landskapet Åland - Ålands landskapsregering
Avfallsplan för landskapet Åland - Ålands landskapsregering
Avfallsplan för landskapet Åland - Ålands landskapsregering
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
AV FA L L S P L A N 2010AVFALLSPLAN20101
AV FA L L S P L A N 2010INNEHÅLLSFÖRTECKNINGFÖRORD.........................................................................................................................3SAMMANFATTNING.................................................................................................5DEL 1- NUVARANDE AVFALLSHANTERING...............................................................71. AVFALLSPOLITIK..................................................................................................71.1 Vad säger dagens lag?................................................................................................71.2 Landskapsregeringens tolkning av lagstiftningen...................................................81.3 Hur fungerar det nu?...............................................................................................92. AVFALLSKATEGORIER OCH -MÄNGDER...................................................112.1 Näringslivets och offentliga sektorns avfall..........................................................112.2 Hushållens avfall....................................................................................................113. HUR TAS AVFALLET OMHAND?...................................................................113.1 Insamling av <strong>för</strong>etagsavfall.....................................................................................113.2 Insamling av kommunalt avfall.............................................................................123.3 Exempel på insamling av avfall som hanteras av privata <strong>för</strong>etag och ÅPAB........123.4 Återanvändning och Hållbar konsumtion............................................................133.5 Materialåtervinning................................................................................................143.6 Biologisk behandling..............................................................................................143.7 Deponering.............................................................................................................143.8 Omhändertagande utan<strong>för</strong> <strong>Åland</strong>..........................................................................144. AVFALLETS MILJÖPÅVERKAN........................................................................155. ERFARENHETER AV STYRMEDEL.................................................................155.1 Renhållningslagen..................................................................................................155.2 Producentansvar.....................................................................................................155.3 Kommunal avfallsplanering...................................................................................165.4 Förbud mot deponering av biologiskt nedbrytbart avfall.....................................165.5 Deponiskatt.............................................................................................................165.6 Investeringsstöd......................................................................................................165.7 Information.............................................................................................................16DEL 2- MÅL OCH ÅTGÄRDER FÖR HÅLLBAR AVFALLSHANTERING...........171. ÖVERGRIPANDE MÅL OCH ÅTGÄRDER FÖRMINSKAD MILJÖPÅVERKAN...........................................................................172. MÅL OCH ÅTGÄRDER FÖR EN FÖRBÄTTRADAVFALLSHANTERING PÅ ÅLAND.................................................................192.1 Förändra allmänhetens inställning till avfallshantering.......................................192.2 Avfalls<strong>för</strong>ebyggande program <strong>för</strong> att minska avfallets mängd och farlighet........192.3 Hur skall avfallshanteringen organiseras?.............................................................212.4 Förbättra avfallssorteringen...................................................................................222.5 Utveckla verksamheten vid Svinryggen................................................................222.6 Förbättra beredskapen att ta hand om avfall som kan uppstå vid olyckshändelsersamt åtgärder <strong>för</strong> att påskynda saneringen av <strong>för</strong>orenad mark.............................232.7 Utveckla insamlingen av <strong>för</strong>packningsavfall.........................................................242.8 Utöka och utveckla producentansvaret.................................................................242.9 Utveckla hanteringen av matavfall och annat bioavfall........................................252.10 Förtydliga regelverket.............................................................................................252.11 Tydliggöra systemen <strong>för</strong> insamling av brännbart avfall från hushållen...............262.12 Minska kostnaderna <strong>för</strong> avfallstransporter från <strong>Åland</strong>och <strong>för</strong> omhändertagandet utan<strong>för</strong> <strong>Åland</strong> ............................................................272
AV FA L L S P L A N 2010DEL 1 - Nuvarande avfallshantering1. Avfallspolitik1.1 Vad säger dagens lag?Ansvaret <strong>för</strong> att kommunens invånare erbjuds renhållningsservice åligger kommunernaenligt renhållningslagen. Uppgifterna sköts av renhållningsmyndigheten som kan varaen nämnd eller kommunstyrelsen om ingen nämnd tillsatts. Uppgifterna kan ocksåskötas samfällt av två eller flera kommuner.Landskapsregeringen ansvarar <strong>för</strong> den högsta ledningen och övervakningen av renhållningsverksamheten.<strong>Åland</strong>s miljö- och hälsoskyddsmyndighet har ansvar <strong>för</strong> tillsynöver de <strong>för</strong>etag med verksamhet som fordrar miljötillstånd/granskning. Myndigheten kontrollerar också att bestämmelserna imiljöskyddslagstiftningen efterlevs. Den kommunala renhållningsmyndighetenutövar den närmaste tillsynen av enskildas avfallshanteringoch ska få tillträde till alla platser där avfall hanteras. Förutomtillsynsansvar ansvarar renhållningsmyndigheten <strong>för</strong> att allt avfall frånprivathushåll tas om hand.De uppgifter som kommunen ansvarar <strong>för</strong> enligt renhållningslagen kan handhas gemensamtav två eller flera kommuner. Regler <strong>för</strong> samarbete mellan kommunerna finns ikommunallagen (1997:73) <strong>för</strong> <strong>landskapet</strong> <strong>Åland</strong>.Varje kommun ska se till att avfall från privathushåll i fastigheter inom en tätorttransporteras till en behandlingsanläggning. Med tätort avses ett område med fastställdstads- eller byggnadsplan och ett område där byggnads<strong>för</strong>bud är i kraft i väntan på enstads- eller byggnadsplan.För att främja en ändamålsenlig transport av avfall från fastigheter utan<strong>för</strong> tätorterbör kommunen, när transporten inte sker i kommunens regi, ordna behövligt antalinsamlingslinjer <strong>för</strong> transport till behandlingsanläggningen. Om bortforsling av avfallfrån privathushåll genom kommunens <strong>för</strong>sorg inte kan anses ändamålsenligt på grundav besvärliga kommunikationer, ringa antal bostäder, obetydlig avfallsmängd eller avannat sådant skäl får kommunstyrelsen fatta beslut om att inte ut<strong>för</strong>a transport av sådantavfall.Är kommunen inte skyldig att ordna bortforsling av avfallet eller om det är frågan omen fastighet utom tätort som inte har anslutits till den kommunalt anordnade transportlinjenska fastighetsinnehavare se till att avfallet transporteras till insamlingsplatsen ellerbehandlingsanläggningen. Annat avfall ska kommunen åta sig att transportera om enfastighetsägare begär det och det inte är oskäligt med tanke på omständigheterna.Avfallsinnehavaren svarar <strong>för</strong> att avfallshanteringen ordnas på det sätt som bestäms irenhållningslagen såvida inte avfallet omfattas av kommunalt ordnad hantering. Företagär i egenskap av fastighetsinnehavare skyldiga att på begäran lämna uppgifter gällandeavfall till renhållningsmyndigheten.Kommunen ansvarar <strong>för</strong> att avfall kan mottas, lagras och behandlas korrekt. Kommunenska också se till att det finns ett tillräckligt antal fungerande behandlingsanläggningaratt tillgå. Renhållningsmyndigheten är även skyldig att sanera områden efternedskräpning om den skyldige inte kan hittas.Landskapet och kommunerna ska avtala om samarbete vid omhändertagande ochbehandling av farligt avfall. Om parterna inte kommer överens, beslutar <strong>landskapet</strong> hursamarbetet ska ske.7
AV FA L L S P L A N 2010En kommun får besluta om en renhållningsavgift <strong>för</strong> insamling, transport och behandlingav avfall. Grund <strong>för</strong> avgiftens storlek är typ av avfall, mängd och antal hämtningar.Även omständigheter under vilka avfallet insamlas får beaktas. Kommunen kanbesluta att avgiften betalas till kommunen eller till den som fått uppdraget att skötarenhållningen.Lagstadgat producentansvar har in<strong>för</strong>ts <strong>för</strong> <strong>för</strong>packningar, skrotbilar, batterier, elektriskaoch elektroniska varor.Avfallsinnehavaren svarar <strong>för</strong> de kostnader som avfallet orsakar såvida producentansvarinte in<strong>för</strong>ts. Ansvaret <strong>för</strong> avfallet upphör och övergår på mottagaren då avfalletöverlämnats till transportör, insamlingsplats eller behandlingsanläggning. Detta gällerinte <strong>för</strong> farligt avfall såvida det inte är frågan om en kommunalt ordnad transport ellerinsamling.Enligt plan- och bygglagen kan <strong>landskapsregering</strong>en fatta beslut om markanvändning<strong>för</strong> vissa viktiga samhällsfunktioner såsom avfallshantering. Vid planläggning eller vidbeslut om användning av ett markområde ska kommunen följa de beslut som <strong>landskapsregering</strong>enfattat.1.2 Landskapsregeringens tolkning av lagstiftningenAtt ta hand om avfall från privata fastigheter är ett kommunalt ansvar/monopol. Insamlingoch omhändertagande kan ske i kommunens egen regi eller kommunen kan upphandlatjänsten. Kommunen ska också åta sig att transportera avfall från andra än privatafastigheter till en behandlingsanläggning om en verksamhet begär det och det inte äroskäligt. Ett <strong>för</strong>etag är enligt lagen skyldigt att själv ordna sin avfallshantering och kansjälv transportera avfallet till en godkänd mottagningsanläggning, avtala med en entreprenörom hämtning eller anhålla om att få använda det kommunala systemet. För attfå nyttja det kommunala systemet måste avfallet vara av samma typ som hushållsavfall.Skiljer sig avfallet från vanligt hushållsavfall eller om det på annat sätt är oskäligt att omhänderta<strong>för</strong> kommunen ska <strong>för</strong>etaget se till att avfallet tas om hand på ett korrekt sätt.8
AV FA L L S P L A N 2010Varje fastighetsägare till flerfamiljshus är skyldig att ordna insamling av det avfall somproduceras i hushållen och eventuella näringsverksamheter i fastigheten. Lämpliga kärlska finnas <strong>för</strong> sorterat avfall. Ett <strong>för</strong>etag/en näring finansierar omhändertagandet av sittavfall om <strong>för</strong>etaget/näringen drivs av någon annan än fastighetsägaren. Stugbyar, gästhamnaroch campingplatser ska ordna egna insamlingsplatser och avtala om hämtningav avfallet.Avfall som uppstår vid allmänna platser som rastplatser, parker och badstränder utanservering och som inte kan hän<strong>för</strong>as till något <strong>för</strong>etag eller fastighet är den enskildakommunens kostnadsansvar. Det samma gäller nedskräpning som inte kan kopplas tillnågon fastighet, individ, organisation eller <strong>för</strong>etag. Kommuner som ingår i en gemensamorganisation kan ge organisationen i uppdrag att omhänderta detta avfall.Den som producerar avfall ska betala kostnaderna <strong>för</strong> insamling, transport och behandlingav avfallet om detta inte omfattas av producentansvar. Däremot ska inte kostnader<strong>för</strong> lagstadgad kommunal service inom renhållningsområdet tas ut som avgifterfrån hushållen. Investeringar i anläggningar och infrastruktur inom området ska inteheller täckas av de avgifter som enskilda hushåll står <strong>för</strong>.Det är en kommunal skyldighet att ordna att avfall kan mottas, lagras och behandlas.Alla typer av behandlingsanläggningar måste inte finnas på <strong>Åland</strong>, men kommunenska se till att alla typer av hushållsavfall kan transporteras till och omhändertas vid engodkänd anläggning.Det är en kommunal skyldighet att bedriva tillsyn och kommunen ska se till attenskilda följer bestämmelserna i renhållningslagen. Det är särskilt viktigt att kräva attåtgärder vidtas om hälsa eller miljö riskeras, till exempel om farligt avfall hanteras felaktigteller om avfall dumpas eller eldas upp.Kommunerna ska samarbeta och ha en gemensam lösning <strong>för</strong> att ta hand om farligtavfall. När det gäller farligt avfall från <strong>för</strong>etag är kommunerna skyldiga att ta emot avfalletom <strong>för</strong>etaget begär det och om det är av samma typ som farligt avfall från hushåll.Om avfallet är av annan typ eller om det av någon annan anledning är oskäligt kan kommunensäga nej.Företag är skyldiga att själva ordna sin avfallshantering på ett korrekt sätt. Det kanske genom avtal med entreprenör, egen transport till godkänd behandlingsanläggningeller genom att kommunen beslutar att fastigheten kan omfattas av kommunalt ordnadavfallshantering.Ett <strong>för</strong>etag med producentansvar ska, utan särskild kostnad, se till att detta avfall samlasin och tas om hand. Företaget kan också hänvisa till särskilda insamlingsplatser <strong>för</strong>detta avfall. Producentorganisationerna och kommunerna bör samråda <strong>för</strong> att insamlingenska vara tilltalande, enkel och säker. Det är främst kommunerna som har möjlighetatt vidta tvångsåtgärder om producentansvaret inte efterlevs.Kommunen eller ett kommunal<strong>för</strong>bund får enligt domstolsbeslut besluta om engrundavgift och en serviceavgift <strong>för</strong> brännbart avfall 1 .1.3 Hur fungerar det nu?På <strong>Åland</strong> bedrivs kommunalt samarbete <strong>för</strong> omhändertagande av farligt avfall genom<strong>Åland</strong>s Problemavfall Ab, ÅPAB, som bildades år 1983. Alla kommuner och <strong>landskapsregering</strong>enhar undertecknat ett avtal om att ÅPAB ska verkställa och fullfölja kommunernasskyldigheter när det gäller farligt avfall.Kommunerna har <strong>för</strong>bundit sig att uteslutande använda ÅPAB:s tjänster när det gällerhantering av farligt avfall. 1991 fick ÅPAB, efter ett beslut på bolagsstämman, även iuppdrag att organisera sortering och återvinning av avfall och under 1992 färdigställdesde <strong>för</strong>sta obemannade återvinningsstationerna. ÅPAB är ett kommunalt aktiebolag ochär ingen myndighet.Nio kommuner samarbetar om avfallshanteringen genom Kommunal<strong>för</strong>bundet<strong>Åland</strong>s Miljöservice k.f., Mise, som har övertagit ansvaret som renhållningsmyndighet i91<strong>Åland</strong>s <strong>för</strong>valtningsdomstol Nr 38/2008
AV FA L L S P L A N 2010dessa kommuner 2 . 80 % av befolkningen bor i de kommuner där Mise är renhållningsmyndighet.Skärgårdskommunerna Vårdö, Brändö och Kumlinge samarbetar också. De anlitarett aktiebolag, Åbonejdens Avfallsservice Ab TSJ Klara, som huvudentreprenör <strong>för</strong>avfallshanteringen. KLARA är registrerat i Åbo med insamling av icke-farligt avfall somhuvudbransch. De tre kommunerna har kvar myndighetsansvaret, det kan inte över<strong>för</strong>astill KLARA.ÅPAB ansvarar <strong>för</strong> insamling av farligt avfall i alla kommuner. I de kommuner somanlitar KLARA ut<strong>för</strong> KLARA:s underentreprenörer den praktiska verksamheten påÅPAB:s uppdrag.Kostnaderna <strong>för</strong> hantering av avfall har i de flesta kommuner <strong>för</strong>ändrats stegvis frånatt ha varit delvis skattefinansierade till att renhållningsavgifter tas ut som täcker allakostnader som avfallet <strong>för</strong>orsakar.Företagen deltar oftast inte i det kommunala systemet med grundavgifter utan anlitaristället privata entreprenörer och betalar endast en rörlig avgift. I och med att Mise togöver renhållningsansvaret i sina medlemskommuner in<strong>för</strong>des ”Polluter Pay Principle”,(<strong>för</strong>orenaren betalar) fullt ut eftersom Mise inte har andra inkomster än avgifterna frånhushållen och de <strong>för</strong>etag som väljer att använda och betala <strong>för</strong> det kommunala systemet.En konsekvens av det är att även kostnader <strong>för</strong> lagstadgade uppgifter, som tidigarebetraktades som samhällsservice, som tillsynsarbete, städning av nedskräpade områden,upprätthållande av insamlingsplatser <strong>för</strong> avfall, hyror, datasystem, kontorsmaterial,fakturering, investeringar etcetera nu <strong>för</strong>delas på de enskilda hushållen. Vissa kommuner,som överlåtit sitt renhållningsansvar till Mise, anser att hushållens avgifter även skatäcka kostnaderna <strong>för</strong> besökares/turisters avfall.Den ursprungliga tanken med att kommunerna ansvarar <strong>för</strong> hushållens avfall var inteatt hushållen skulle få en dyrare avfallshantering än <strong>för</strong>etagen. Meningen var att hushållenskulle få ett enklare och säkrare omhändertagande av sitt avfall vilket är specielltviktigt när det gäller farligt avfall.”KLARA-kommunerna” in<strong>för</strong>de i början av 2009 samma system <strong>för</strong> kostnads<strong>för</strong>delningensom i Mise-kommunerna men i skärgården deltar vanligen <strong>för</strong>etagen och<strong>för</strong>valtningen i det kommunala systemet och tar därmed en del av kostnaderna <strong>för</strong> attupprätthålla systemet. I Lemland och Eckerö täcks en del av kostnaderna av skattemedel.Offentliga inrättningar och <strong>för</strong>etag har vanligen avtal med en renhållningsentreprenörsom hämtar sorterat avfall vid fastigheten. Mindre <strong>för</strong>etag, främst på landsbygden, och<strong>för</strong>valtningar i mindre kommuner använder de kommunalt organiserade systemen <strong>för</strong>omhändertagande av avfall och deltar i kostnaderna <strong>för</strong> detta. Det <strong>för</strong>ekommer dock attsmå<strong>för</strong>etagare lämnar <strong>för</strong>etagsavfall som privat hushållsavfall <strong>för</strong> att undvika kostnader.Producentansvaret <strong>för</strong> uttjänta fordon, batterier, elektriska och elektroniska varorfungerar relativt väl. Däremot fungerar inte producentansvaret <strong>för</strong> <strong>för</strong>packningsavfall såbra, hittills är det endast ett fåtal <strong>för</strong>packningsproducenter som tagit sitt producentansvar.Istället får kommunerna ta kostnaderna <strong>för</strong> insamling och återvinning av <strong>för</strong>packningsavfall.För att minska dessa kostnader <strong>för</strong> kommunerna och i <strong>för</strong>längningen även <strong>för</strong> hushållenhar organisationen Producentansvar <strong>Åland</strong> Ab, Proans, bildats. Proans ägs i dagav kommunal<strong>för</strong>bundet Mise. Företag kan bli medlemmar i Proans och överlåta sittproducentansvar till organisationen genom att betala en avgift <strong>för</strong> insamling, transporteroch återvinning. Proans startade sin verksamhet i oktober 2009.Utvecklingen har i stort följt avfallsplanen från år 1999. Samordningen av kommunernai en enda organisation <strong>för</strong> att omhänderta avfallet har inte lyckats helt, även omen överväldigande majoritet av befolkningen bor i kommuner som har en gemensammyndighet. 2Uppgift från sommaren 201010
AV FA L L S P L A N 2010Den största nackdelen med att det saknas en gemensam renhållningsmyndighet <strong>för</strong>hela <strong>landskapet</strong> är att det kan vara svårt att upprätthålla tillräcklig kompetens inomenskilda kommuner. Därmed ökar risken <strong>för</strong> miljöskador. Gemensam upphandling avavfallstjänster kunde också minska utgifterna.2. Avfallskategorier och -mängder<strong>Åland</strong>s statistik- och utredningsbyrå gör vartannat år på miljöbyråns uppdrag uppavfallsstatistik som rapporteras till EU-kommissionen. 2004 samlades statistik in <strong>för</strong>stagången och till<strong>för</strong>litligheten i inlämnade uppgifter <strong>för</strong>bättras kontinuerligt.Totalt samlades 29 300 ton avfall in på <strong>Åland</strong> under 2008 3 . Även skrotbilar, muddermassoroch slam, räknat som torrt slam, ingår i avfallsmängden. Enligt statistik från EUgenererades i genomsnitt 423 kg hushållsavfall per capita och år <strong>för</strong> samtliga EU ochEFTA-länder under 2006. Konsumtionsmönstren och definitionen av hushållsavfall varierari olika länder. Rapporterade mängder per capita varierar mellan 181 kg/år i Polenoch 576 kg/år i Holland.Hushållen på <strong>Åland</strong> producerade cirka 234 kg avfall per capita år 2008. <strong>Åland</strong> harhög levnadsstandard och många besökare, speciellt sommartid, vilket leder till en högavfallsproduktion.2.1 Näringslivets och offentliga sektorns avfallDe branscher som producerar mest avfall är, i sjunkande ordning, tjänstesektorn,livsmedelsindustrin och byggsektorn. Totalt producerade näringslivet och offentligasektorn 22 900 ton avfall år 2008.2.2 Hushållens avfallHushållen producerade år 2008 totalt 6 400 ton avfall inklusive avloppsslam (900 tontorrvikt). Hemkompostering av matavfall är vanligt, speciellt i glesbygden, men detsaknas uppgift om mängden.Tabell 1- Exempel på några kategorier av avfall som samlades in 2008 (avrundat till 100-tals ton)Näringsliv ochoffentlig sektorHushåll (ton/år) (ton/år)Restavfall (brännbart avfall och deponirest) 2 200 4 600Farligt avfall 1 100 800Sorterat <strong>för</strong> återanvändning och återvinning 1 400 6 700Bioavfall 600 3 2003. Hur tas avfallet omhand?3.1 Insamling av<strong>för</strong>etagsavfallVerksamhetsutövare ansvarar själva<strong>för</strong> sin avfallshantering. Oftast har<strong>för</strong>etagen avtal med en privat entreprenörsom hämtar avfallet. Mindre<strong>för</strong>etag använder ibland de kommunalaåtervinningscentralerna där demot en avgift får lämna sitt avfall.113ÅSUB, Avfallsstatistik 2008, Statistik 2009:3
AV FA L L S P L A N 20103.2 Insamling av kommunalt avfall3.2.1 Fastighetsnära insamling av brännbart avfallI alla kommuner på fasta <strong>Åland</strong> kan hushållen beställa fastighetsnära hämtning avbrännbart avfall av en entreprenör. I Lemland har kommunen beslutat att inte ordnafastighetsnära hämtning men tillåter att de hushåll som så önskar avtalar med en entreprenörom detta.3.2.2 Fastighetsnära insamlingi flerfackskärlEn entreprenör erbjuder även tömning avflerfackskärl där brännbart avfall, glas, papper,wellpapp/kartong, tetror, metall, hårdplast ochbioavfall hämtas vid fastigheten. Vanligast ärdenna typ av kärl i Mariehamn med omnejdmen de <strong>för</strong>ekommer också i varierande antalpå landsbygden.3.2.3 Återvinningsstationer <strong>för</strong> <strong>för</strong>packningar och returpapperObemannade återvinningsstationer <strong>för</strong> <strong>för</strong>packningar av glas, plast, papper, metall och<strong>för</strong> tidningar finns i samtliga kommuner. Mariehamn har endast några återvinningsstationeroch på landsbygden varierar antalet mycket beroende på kommun. I Lemlandoch i skärgården samlas även brännbart avfall in vid återvinningsstationer.3.2.4 ÅtervinningscentralerVid de bemannade återvinningscentralerna kan man lämna brännbart avfall, farligtavfall, återvinningsbart material, producentansvarsmaterial och deponiavfall. Hushållenfår lämna farligt avfall gratis, medan <strong>för</strong>etagen betalar beroende på typ och mängd.Bemannade återvinningscentraler finns i Mariehamn (Norrböle), Hammarland (Hellesby),Lemland (Bengtsböle), Eckerö (Storby), Geta (Olofsnäs), Saltvik (Ödkarby/Åsbacka),Sund (Svensböle), Kökar (Flattö), Föglö (Stentorpa), Kumlinge (Kumlinge by),Brändö (Korsö) och Vårdö (Listersby).3.3 Exempel på insamling av avfall som hanterasav privata <strong>för</strong>etag och ÅPAB3.3.1 Uttjänta fordonJägerströms Bilskrot Ab i Saltvik är en auktoriserad mottagare av skrotbilar som ärbelagda med producentansvar. Företaget avlägsnar farligt avfall som motorolja, batterieroch kylarvätska innan skrotbilarna transporteras till någon av Kuusakoski Oy:s anläggningar<strong>för</strong> återvinning.3.3.2 AckumulatorerFlygfyrens Stållager Ab i Jomala tar emot blybatterier och samordnar transport <strong>för</strong> behandlingi riket.3.3.3 SmåbatterierSmåbatterier samlas in i de butiker som säljer sådana. Producentansvaret är organiseratså att småbatterierna transporteras till riket <strong>för</strong> återvinning.12
AV FA L L S P L A N 20103.3.4 Elektriska och elektroniska varor<strong>Åland</strong>s Renhållnings Ab och <strong>Åland</strong>s Problemavfall Ab ansvarar <strong>för</strong> mottagning av elektriskaoch elektroniska varor som är belagda med producentansvar.3.3.5 MetallskrotJägerströms Bilskrot Ab, <strong>Åland</strong>s Renhållnings Ab och Flygfyrens Stållager Ab tar emotmetallskrot <strong>för</strong> återvinning.3.3.6 DäckFinsk däckåtervinning Ab tar emot utslitna däck via Däckservice Nordson Import,J.S.Däck, Jussi Grandell Motor Kb och Rollic Ab.3.3.7 Farligt avfall<strong>Åland</strong>s Renhållnings Ab och <strong>Åland</strong>s Problemavfall Ab tar emot farligt avfall som körstill behandlingsanläggningar i riket. Spillolja <strong>för</strong>behandlas av ÅPAB genom att vattnetsepareras bort innan den körs till riket där den regenereras och återanvänds.3.3.8 LäkemedelApoteken tar emot läkemedel som <strong>Åland</strong>s Problemavfall Ab hämtar. Kostnaden <strong>för</strong>insamlingen bärs av all kommuner på <strong>Åland</strong> <strong>för</strong>delat enligt befolkningsmängd.3.3.9 Diverse avfall<strong>Åland</strong>s Renhållnings Ab tar emot eller hämtar de flesta typer av avfall som uppstår i<strong>landskapet</strong>.3.4 Återanvändning och Hållbar konsumtion<strong>Åland</strong>s Freds<strong>för</strong>ening-Emmaus r.f. driver Emmaus returbutik, Cirkeln, Antikvariat &Världsbutik och Emmaus Bygg- och möbelretur. Till returbutiken kan hela och renakläder, skor, textilier, leksaker, husgeråd med mera lämnas in och en del säljs vidare.Cirkeln tar emot sportutrustning, mattrasor och diverse prylar. Antikvariat & Världsbutikentar emot böcker, musik, filmer och säljer vidare. Bygg- och möbelretur i Norrböletar emot möbler, hushållselektronik och allt som har med byggandet att göra som dörrar,fönster, virke, beslag och gångjärn och säljer det vidare. Socialmissionen på <strong>Åland</strong>r.f. har en butik i Godby som säljer diverse begagnade <strong>för</strong>emål <strong>för</strong> återanvändning.Vid återvinningscentralerna kan saker hämtas <strong>för</strong> återanvändning. Det finns även ettflertal privata second-hand butiker och loppmarknader där begagnade varor säljs. Delokala tidningarna har gratis annonsavdelningar <strong>för</strong> privatpersoner som vill sälja saker<strong>för</strong> återanvändning.13
AV FA L L S P L A N 2010De flesta dryckes<strong>för</strong>packningar som säljs på <strong>Åland</strong> ingår i ett retursystem där en pantåterbetalas när de lämnas tillbaka. Materialet avgör om <strong>för</strong>packningen återanvänds ellerom materialet återvinns. Landskapsregeringen har i en broschyr och i annonskampanjeri tidningarna informerat om ”Hållbar konsumtion” – om vikten av att inte köpa onödigaprylar, att underhålla och reparera det man har och att inte kasta användbara saker.Agenda 21 har återkommande kampanjer <strong>för</strong> att minska det onödig konsumtion.3.5 MaterialåtervinningIngen materialåtervinning sker kommersiellt på <strong>Åland</strong>.3.6 Biologisk behandlingI Gunnarsby i Sund finns två anläggningar <strong>för</strong> kompostering. I den ena komposterasfrämst matavfall i så kallade AgBags, den andra är en öppen strängkompost <strong>för</strong> främstolje<strong>för</strong>orenad jord. Vid komposteringsfältet i Vestansunda i Jomala finns en öppensträngkompost <strong>för</strong> i <strong>för</strong>sta hand rötat avloppsslam från reningsverket i Mariehamn.En våtkomposteringsanläggning <strong>för</strong> avloppsvatten finns på Prästö i Sund. Det är ävenmöjligt att behandla t.ex. matavfall eller annat bioavfall i anläggningen. Anläggningenhar inte varit i aktivt bruk under de senaste åren.3.7 DeponeringI februari 2009 öppnades en deponi <strong>för</strong> inert avfall vid Svinryggens Deponi Ab. Viddeponin mottas betong, tegel, klinkers, keramik, gips, sten, jord och muddermassor.Inga andra deponier används <strong>för</strong> närvarande på <strong>Åland</strong>. Tidigare fanns en deponi i varjekommun men efter att EG:s deponidirektiv implementerades har de stängts då de intelängre uppfyllde lagens krav. Dessa deponier är nu sluttäckta eller kommer att sluttäckasinom de närmaste åren.3.8 Omhändertagande utan<strong>för</strong> <strong>Åland</strong>2008 transporterades totalt drygt 17 700 ton avfall bort från <strong>Åland</strong> <strong>för</strong> behandling, återvinningeller slutligt omhändertagande 4 .3.8.1 MaterialåtervinningÅtervinningsbart avfall (papper, kartong, glas, metall med mera) transporteras till olikabehandlingsanläggningar i riket <strong>för</strong> återvinning. Metallskrot levereras även <strong>för</strong> återvinningtill Estland och Sverige. 2008 transporterades cirka 7 900 ton bort <strong>för</strong> materialåtervinning.3.8.2 EnergiåtervinningStörre delen av det brännbara restavfallet energiåtervinns i Uppsala från september tillmitten av maj. Under sommarmånaderna transporteras endast en liten del <strong>för</strong> energiåtervinningeftersom det inte finns avsättning <strong>för</strong> lika mycket värmeenergi i fjärrvärmenätetunder den tiden. Dessutom är det inte lämpligt att transportera avfall med passagerarfärjorunder högsäsong. 2008 levererades cirka 3 700 ton avfall <strong>för</strong> energiåtervinning.Förbränningskapaciteten i riket är idag begränsad men den är under uppbyggnad.2016 <strong>för</strong>väntas kapaciteten motsvara behovet och då träder sannolikt ett deponi<strong>för</strong>bud<strong>för</strong> biologisk nedbrytbart avfall i kraft även där.3.8.3 DeponiavfallAvfall som inte går att återvinna eller bränna transporteras från fasta <strong>Åland</strong> med fartygetFjärdvägen till deponierna i Nystad eller Nådendal. Under sommarhalvåret transporterasäven majoriteten av det brännbara restavfallet dit. Det brännbara avfallet från skärgårdskommunernaVårdö, Brändö och Kumlinge transporteras året om till deponi i fastalandet. År 2008 deponerades cirka 4 100 ton avfall.4Insamlad och borttransporterad mängd avfall kan skilja sigdå en del behandling sker på <strong>Åland</strong> samt viss lagring av av-14fall sker. Insamlat avfall anges i volym som sedan räknas omtill vikt medan avfallet som transporteras bort alltid vägs.
AV FA L L S P L A N 20103.8.4 Farligt avfallFarligt avfall transporteras främst till Ekokem Oy ellerLassila & Tikanoja Oy i riket <strong>för</strong> behandling. 2008transporterades cirka 2 000 ton till dessa anläggningar<strong>för</strong> behandling.4. Avfallets miljöpåverkanAvfallshantering med<strong>för</strong> miljöpåverkan i flera skeden.Transporter av avfall inverkar negativt liksom behandlingenav avfall som med<strong>för</strong> utsläpp av <strong>för</strong>orenandeämnen till luft, mark och vatten. Flera miljöbedömningar av olika avfallshanteringssystemhar dock visat att transporter av avfall har begränsad betydelse när avfallet välsamlats in 5 . Däremot kan personbilstransporter till och från insamlingsplatserna hapåverkan på miljön.Kompostering orsakar utsläpp av ammoniak, lustgas och metan till luften och riskenfinns att näringsämnen läcker till vatten. Vid avfalls<strong>för</strong>bränning bildas luft<strong>för</strong>oreningarsom stoft, PAH, dioxiner och kvicksilver. Vid Vattenfalls anläggning i Uppsala är utsläppentill luft mellan 0,3 % och 20 % av EU:s gränsvärden. Utsläpp till vatten i form avkvicksilver, bly, kadmium och dioxiner är mellan 0,8 % och 22 % av EU:s gränsvärden.Övriga restprodukter i form av slagg, slam, gips och flygaska sorteras och återvinns. Dentotala återvinningsgraden <strong>för</strong> restprodukter är 94 %. De återstående restprodukternadeponeras. Eftersom den energi, som frigörs vid anläggningen, ersätter fossila bränslenhar avfalls<strong>för</strong>bränningen en mindre negativ inverkan på klimatet.Vid deponering av avfall finns risk <strong>för</strong> läckage av miljöskadliga ämnen. Eftersomstörre delen av avfallet från <strong>Åland</strong> transporteras bort <strong>för</strong> behandling sker <strong>för</strong>hållandevisliten påverkan här.Materialåtervinning är generellt miljömässigt bättre än <strong>för</strong>bränning. Deponering avavfall som kan materialåtervinnas, rötas, komposteras eller energiåtervinnas är i allmänhetett sämre alternativ än andra behandlingsformer både ur ett miljömässigt och ur ettlångsiktigt ekonomiskt perspektiv.Kompostering av matavfall och andra organiska fraktioner har få miljömässiga vinsterjäm<strong>för</strong>t med rötning och <strong>för</strong>bränning. Den miljömässiga vinsten är att avfallet behandlaslokalt och att slutprodukten kan användas som jord<strong>för</strong>bättring. Vinsten skulle varaännu större om fraktionen istället rötades och energin användes <strong>för</strong> uppvärmning eller<strong>för</strong> fordonsdrift och restprodukten används som jord<strong>för</strong>bättring.5. Erfarenheter av styrmedel5.1 RenhållningslagenRenhållningslagen från 1981 har ändrats åtskilliga gånger <strong>för</strong> att få hanteringen av avfallekologiskt hållbar. Genom olika EG-direktiv har exempelvis kraven vid deponeringskärpts och producentansvar med återvinningsmål har in<strong>för</strong>ts. Syftet är att <strong>för</strong>ebyggaavfall, främja avfallssortering och återvinning av avfall samt minska resursanvändningen.5.2 ProducentansvarProducentansvar har in<strong>för</strong>ts <strong>för</strong> <strong>för</strong>packningar, skrotbilar, batterier och ackumulatorersamt elektriska och elektroniska varor. Syftet är att <strong>för</strong>etaget, som tillverkar en produkt,kan påverka utformningen så att återvinning av varan fungerar på det mest kostnadseffektivasättet. Kostnaden <strong>för</strong> återvinningen läggs på varans pris, därmed betalar konsumentenindirekt <strong>för</strong> återvinningen.Insamling av <strong>för</strong>packningsavfall har pågått sedan 1992. Andelen insamlade <strong>för</strong>pack-155Finnveden, G., Björklund, A., Carlsson Reich, M., Eriksson,O., Sörbom, A. (2005): Robusta och flexibla strategier<strong>för</strong> utnyttjande av energi ur avfall FMS report 2005:2.
AV FA L L S P L A N 2010ningar är mycket hög och även <strong>för</strong>packningar köpta utan<strong>för</strong> <strong>Åland</strong> samlas in vid återvinningsstationerna.Ålänningar är generellt mycket duktiga på att källsortera sitt avfall.Det har varit stora svårigheter att få producentansvaret <strong>för</strong> <strong>för</strong>packningar att fungera.Varken <strong>för</strong>etagen eller någon av deras organisationer har varit villiga att ta ansvar <strong>för</strong> attskapa en producentsammanslutning eller att enskilt ta producentansvar <strong>för</strong> sina varor.Genom att Proans inlett sin verksamhet finns <strong>för</strong>utsättningar <strong>för</strong> att <strong>för</strong>verkliga producentansvaret.Producentansvaret <strong>för</strong> de övriga varugrupperna fungerar relativt bra. OliktSverige och Finland har <strong>Åland</strong> inte in<strong>för</strong>t producentansvar <strong>för</strong> däck och returpapper.5.3 Kommunal avfallsplaneringEckerö, Lemland, Geta, Kumlinge, Vårdö och Brändö har antagit egna renhållningsplaner.Kommunal<strong>för</strong>bundet Mise har en gemensam renhållningsplan <strong>för</strong> sitt verksamhetsområde.I planerna finns uppställda mål <strong>för</strong> avfallshanteringen och åtgärder <strong>för</strong> hurman ska nå målen. Markreservation <strong>för</strong> en framtida behandlingsanläggning <strong>för</strong> avfallhar inte gjorts i någon kommunal plan.5.4 Förbud mot deponering av biologiskt nedbrytbart avfallFörbud mot att deponera biologiskt nedbrytbart avfall, utom fallvilt, in<strong>för</strong>des den 1januari 2005 på <strong>Åland</strong>. Detta beslut påverkade endast deponin <strong>för</strong> icke-farligt avfall vidSvinryggen eftersom övriga deponier redan hade stängts. Det är ett krav i samtliga kommunersrenhållnings<strong>för</strong>eskrifter att komposterbart avfall ska sorteras skilt. Antingenhemkomposterar hushållet detta avfall eller så hämtas det av en entreprenör <strong>för</strong> transporttill <strong>Åland</strong>skompostens anläggning. Det innebär att transport av brännbart avfall kanske med passagerarfärjor utan allt<strong>för</strong> stora luktproblem.5.5 DeponiskattFinland och Sverige har in<strong>för</strong>t en deponiskatt som styrmedel i syfte att minska mängden avfallsom deponeras. Skatten främjar avfallssortering och återvinning av avfall även på <strong>Åland</strong>.5.6 InvesteringsstödInvesteringsstöd har beviljats bland annat <strong>för</strong> <strong>Åland</strong>skomposten Ab:s komposteringsanläggningi Gunnarby. Landskapsregeringen beviljar också stöd <strong>för</strong> sluttäckning avstängda deponier och åtgärder som främjar avfallshanteringen och leder till ökad återvinningoch återanvändning.5.7 InformationLandskapsregeringen har producerat informationsmaterial om producentansvar ochdistribuerat detta till <strong>för</strong>etagen. En broschyr har tagits fram och annonskampanjer hargenom<strong>för</strong>ts om Hållbar konsumtion. Landskapsregeringen har också ekonomiskt bidragittill produktion av kommunernas informationsmaterial och en sorteringsguide <strong>för</strong>hushållen.16
AV FA L L S P L A N 2010DEL 2 - Mål och åtgärder <strong>för</strong>hållbar avfallshantering1. Övergripande mål och åtgärder <strong>för</strong>minskad miljöpåverkanÖvergripande miljömålDet övergripande målet <strong>för</strong> allt miljöarbete är att vi ska lämna över ett samhälle till nästageneration där de stora miljöproblemen är lösta.Målet är att resurserna i avfallet tas tillvara i så hög grad som möjligt, samtidigt sompåverkan på hälsa och miljö minimeras. Avfallshanteringen ska utvecklas så att:• den totala mängden avfall och avfallets farlighet minskar• kretsloppet avgiftas• avfallet utnyttjas som en resurs• avfallet tas omhand på ett säkert sätt.Konkreta delmål som ska uppnås senast år 2020 är att:• minst 60 vikt-% av avfallet återvinns som material (andelen kan vara lägreendast om andelen avfall som återvinns som energi är större än 30 vikts-%)• minst 30 vikt-% av avfallet återvinns som energi (andelen kan vara lägre endastom andel avfall som återvinns som material är större än 60 vikt-%)• högst 10 vikt-% av avfallet deponeras (på <strong>Åland</strong> och utan<strong>för</strong> <strong>Åland</strong>)• minst 70 vikt-% av icke-farligt byggnads- och rivningsavfall, med undantag <strong>för</strong>rena jord- och stenmassor, återanvänds eller återvinns.Avfallsmängden, avfallets farlighet och avgiftningen av kretsloppetHur mycket material som går åt, hur mycket avfall som uppstår och hur farligt avfalletär bestäms redan när en produkt utformas. Information och ökad medvetenhet om hållbarkonsumtion behövs. Allt<strong>för</strong> många saker köps i onödan i vårt konsumtionssamhälle.En åtgärd som vidtagits <strong>för</strong> att minska mängden avfall och öka återvinningen är in<strong>för</strong>andetav producentansvar <strong>för</strong> <strong>för</strong>packningar, batterier, bilar, elektriska och elektroniskaprodukter. Producentansvaret har lett till ökad återvinning, till exempel när det gällerbilar. Arbetet med att få ett fungerande och utökat producentansvar måste fortsätta.Miljömärkning, livscykelanalyser, miljöledningssystem ochmiljöanpassad upphandling är också styrmedel som bidrar tillatt avfallshanteringen utvecklas i en hållbar riktning. Fortsattutveckling av styrmedlen behövs.Ett flertal åtgärder inom kemikalie- och produktområdet harinneburit att avfallets farlighet har minskat. Användning avtill exempel tungmetaller som kvicksilver, kadmium och blyhar <strong>för</strong>bjudits eller begränsats. Även organiska miljögifter somklorerade lösningsmedel, PCB (polyklorerade bifenyler) ochvissa bromerade flamskyddsmedel har <strong>för</strong>bjudits. De uppräknadeåtgärderna har varit viktiga <strong>för</strong> att minska mängdenavfall och avfallets farlighet men arbetet måste fortsätta <strong>för</strong> attavfallshanteringen långsiktigt skall bli mer hållbar än vad denär idag.17
AV FA L L S P L A N 2010<strong>för</strong> hur avfall skall hanteras. Hanteringen skall ske utan fara <strong>för</strong> människorshälsa och utan att skada miljön. Avfallshanteringen skall ske enligt en särskildavfallshierarki. Följande avfallshierarki ska gälla som prioriteringsordning<strong>för</strong> lagstiftning och politik:a) <strong>för</strong>ebyggande åtgärderb) <strong>för</strong>beredelse <strong>för</strong> återanvändningc) materialåtervinningd) annan återvinning, till exempel energiåtervinninge) bortskaffande.När avfallshierarkin tillämpas enligt ovan ska kommunerna vidta åtgärder <strong>för</strong> att främjade alternativ som ger bäst resultat <strong>för</strong> miljön som helhet. Det kan innebära att vissaavfallsflöden avviker från hierarkin när det är motiverat med hänsyn till livscykelstänkandet.2. Mål och åtgärder <strong>för</strong> en <strong>för</strong>bättradavfallshantering på <strong>Åland</strong>2.1 Förändra allmänhetens inställning till avfallshanteringMål och åtgärderAvfallshanteringen bör vara effektiv <strong>för</strong> samhället och enkel <strong>för</strong> konsumenterna. Mångaanser dock att avfallshanteringen <strong>för</strong> närvarande inte är bra ordnad på <strong>Åland</strong>. Bland annatavfallsavgifterna anses vara <strong>för</strong> höga och orättvisa. En orsak till de relativt höga kostnadernaär att avfallshanteringen <strong>för</strong>ändrats mycket under en relativt kort period och attambitionsnivån <strong>för</strong> avfallsåtervinningen varit <strong>för</strong>hållandevis hög. Ett exempel på en stor<strong>för</strong>ändring är stängningen av alla deponier <strong>för</strong> icke-farligt avfall. Konsekvensen blev attden i de flesta fall billigaste metoden att bli kvitt sitt avfall inte längre finns på <strong>Åland</strong>.Mer information till allmänheten om hållbar avfallshantering och om kostnaderna <strong>för</strong>den behövs. Organisationer som arbetar med att öka medvetenheten om värdet av hållbarkonsumtion bör stödas. Information om renhållningsavgifterna är viktig. Avgifternabör <strong>för</strong>klaras och motiveras bättre än hittills.Vem genom<strong>för</strong>?Landskaps- och kommunpolitikerna, renhållningsmyndigheterna, skolorna med flera.2.2 Avfalls<strong>för</strong>ebyggande program <strong>för</strong> att minskaavfallets mängd och farlighetMål och åtgärderMålsättningen är att minska avfallets mängd och farlighet. Enligt EG-direktivet ska åtgärdernasyfta till att bryta sambandet mellan ekonomisk tillväxt och den miljöpåverkansom hänger samman med generering av avfall.19
AV FA L L S P L A N 2010Vem genom<strong>för</strong>?Landskapsregeringen, kommunerna med flera.2.7 Utveckla insamlingen av <strong>för</strong>packningsavfallMål och åtgärderMålsättningen är, när producentansvaret fungerar, att det ska finnas en återvinningsstation<strong>för</strong> <strong>för</strong>packningsavfall i anslutning till varje livsmedelsbutik eller vid en annancentral plats i de kommuner som saknar livsmedelsbutik. Kommunala återvinningsstationerkan finnas på fler platser, men producenterna kan inte belastas <strong>för</strong> de extrakostnader som detta innebär. Mindre återvinningsstationer kan även finnas vid tillexempel flerbostadshus och vid <strong>för</strong>etag. I Mariehamns stad kan ett lämpligt antal störreåtervinningsstationer finnas.Förpackningsavfall, som samlas in vid stationerna, är i <strong>för</strong>sta hand av metall, plast, glasoch wellpapp/kartong. För att kunna upprätta och finansiera stationerna krävs att renhållningsmyndighetenser till att <strong>för</strong>packningsproducenterna tar sitt producentansvar ienlighet med lagen ifall dessa inte gör detta frivilligt. Avsikten är att varje <strong>för</strong>packningsproducentbetalar <strong>för</strong> sin andel <strong>för</strong>packningar som släppts ut på marknaden.Kostnaderna <strong>för</strong> <strong>för</strong>packningar från till exempel taxfree<strong>för</strong>säljningen eller från privatainköp i Sverige betalas av hushållen via renhållningsavgiften till kommunerna. Om<strong>för</strong>etagen med producentansvar inte frivilligt ansluter sig till Proans eller på annat sätttar sitt producentansvar bör kommunerna överväga vites<strong>för</strong>elägganden. Kommunernamåste ge renhållningsmyndigheten tillräckliga resurser <strong>för</strong> att <strong>för</strong>må <strong>för</strong>packningsproducenternaatt ta sitt producentansvar.Vem genom<strong>för</strong>?Landskapsregeringen, kommunerna, Proans Ab inklusive alla <strong>för</strong>etag med producentansvar<strong>för</strong> <strong>för</strong>packningar, avfallsentreprenörerna med flera.2.8 Utöka och utveckla producentansvaretMål och åtgärderProducentansvaret bör utvidgas till att även omfatta däck och returpapper. Företagarnasattityd till producentansvar bör <strong>för</strong>bättras bland annat genom mer information.Det bör utredas om det är möjligt att frångå nuvarande system där <strong>för</strong>etag som harproducentansvar både på <strong>Åland</strong> och i fasta landet måste anmäla sig både till <strong>landskapsregering</strong>enoch till Birkalands miljöcentral i Finland. En överenskommelse<strong>för</strong>ordningskulle kunna möjliggöra att anmälan endast lämnas till Birkalands miljöcentrals producentregisteroch skulle <strong>för</strong>enkla tillämpningen av bestämmelserna om producentansvar.24Ett gemensamt pantsystem <strong>för</strong>dryckes<strong>för</strong>packningar inom Nordenoch från taxfree<strong>för</strong>säljningeneftersträvas.Sorteringen av plast<strong>för</strong>packningarfungerar inte bra idag. Allmänhetenhar bland annat svårt att skiljapå hårdplast och mjukplast. Detskulle på sikt främja plaståtervinningenom det blir möjligt attåtervinna plast även om hårdplastoch mjukplast blandas. I flerasvenska kommuner är det möjligtatt återvinna en blandad fraktion.
AV FA L L S P L A N 2010Det vore önskvärt att producentansvar i framtiden in<strong>för</strong>s även <strong>för</strong> varor som senareblir farligt avfall, till exempel måleriavfall, bekämpningsmedel, organiska lösningsmedeloch läkemedel. Arbetet bör göras i samarbete med myndigheter i riket.Vem genom<strong>för</strong>?Landskapsregeringen, kommunerna, näringslivet och myndigheter i riket.2.9 Utveckla hanteringen av matavfall och annat bioavfallMål och åtgärderMatavfall kan komma både från växt- och djurriket. Matavfallet kan komposterashemma, en lämplig metod främst i glesbygden, eller samlas in och transporteras till enkomposteringsanläggning.Energiutvinning genom rötning av matavfall har aktualiserats vid flera tillfällenunder de senaste åren. Rötning är bättre än kompostering ur miljö-, energi- och klimatperspektiveftersom processen ger energi i form av biogas som kan användas <strong>för</strong>el- och värmeproduktion. Även fleråriga växter som odlas på övergiven jordbruksmark,skörderester, hyggesrester, stallgödsel och industriellt bioavfall lämpar sig <strong>för</strong> rötningtillsammans med matavfall. Grödorna som används <strong>för</strong> biogasproduktionen bör ha lågautsläpp av växthusgaser under sin livscykel och helst inte odlas på mark som lämpar sig<strong>för</strong> produktion av livsmedel.Våtkomposteringsanläggningen i Sund har inte varit i bruk under de senaste årenfrämst på grund av låg torrhalt i toalettvattnet som <strong>för</strong>ts till anläggningen. Åtgärder <strong>för</strong>att höja torrhalten planeras, till exempel byte till extremt snålspolande toaletter. Samkomposteringav matavfall och gödsel skulle också kunna höja torrsubstansen så attprocessen fungerar bättre och en del av bioavfallet är möjlig att behandla på detta sätt.Separat insamling och teknisk behandling av matavfall och annat bioavfall bör öka eftersomdet är en avfallsfraktion som kan behandlas lokalt vilket leder till minskade kostnader<strong>för</strong> borttransporter, samt i fråga om biogasproduktion, ger lokalt producerad energi.Vem genom<strong>för</strong>?Landskapsregeringen, kommunerna, Sunds kommun och privata aktörer.2.10 Förtydliga regelverketMål och åtgärderI samband med att det nya EG-direktivet om avfall 2008/98/EG implementeras görsen fullständig översyn av renhållningslagen och dess <strong>för</strong>ordningar. Nuvarande renhållningslagär oöverskådlig på grund av de många ändringar som gjorts genom åren. Detnya EG-direktivet kräver även att vissa ändringar görs. Målet är att få en avfallslagstiftningsom syftar till en hållbar utveckling där ekologiska, sociala och ekonomiska intressenbeaktas.Den viktigaste <strong>för</strong>ändringen i det nya EG-direktivet är att avfalls<strong>för</strong>ebyggande åtgärderfår högsta prioritet och att ett avfalls<strong>för</strong>ebyggande program ska tas fram. En tydlig ”avfallshierarki”finns som ska utgöra riktlinjen <strong>för</strong> den avfallspolitik som <strong>för</strong>s. Det kommeräven att in<strong>för</strong>as en möjlighet att omklassificera avfall till produkt, vilket underlättar<strong>för</strong> återanvändning och återvinning. Biprodukter behöver heller inte längre klassificerassåsom avfall. När avfallet upphört att vara avfall behöver verksamheten inte längre prövasenligt avfallslagstiftningen.25
AV FA L L S P L A N 2010Vem genom<strong>för</strong>?Landskapsregeringen.2.11 Tydliggöra systemen <strong>för</strong> insamling av brännbartavfall från hushållenMål och åtgärderSystemen <strong>för</strong> avfallsinsamling ska vara anpassade till lokala behov och befolkningstäthet.Fastighetsnära hämtning av brännbart avfall lämpar sig i tätorter som Mariehamn,Godby, och Jomala Kyrkoby. Även i glesbygden bör fastighetsnära insamling av brännbartavfall organiseras om det kan ske utan stora extra kostnader. Alla hushåll vid insamlingslinjernaska då anlita denna service. En kommunalt ordnad regelbunden fastighetsnärahämtning av brännbart avfall minskar motivet till olaglig eldning av avfall. I mycketglesbefolkade delar av landsbygden och speciellt i skärgården erbjuds inte fastighetsnärainsamling på grund av långa körtider som leder till höga kostnader <strong>för</strong> insamlingen.För att undvika att flera renhållningsentreprenörer opererar inom samma område och<strong>för</strong> att sänka kostnaderna bör kommunerna och inte de enskilda hushållen upphandladen fastighetsnära insamlingen av brännbart avfall.Kommunerna har långtgående rätt att i överensstämmelse med renhållningslagensjälva bestämma om sin avfallshantering. Då målsättningen är att få med alla kommuneri ett samarbete bör samråd ske med kommunerna om hur till exempel insamling av detbrännbara avfallet från villahushållen ska ske. Principen att befolkningstätheten ska styraöver vilken typ av insamlingssystem som används kan frångås om det är kommunenskrav <strong>för</strong> att gå med i ett kommunsamarbete, men kommunen får i så fall stå <strong>för</strong> eventuellaextra kostnader.Material- och penningflöden <strong>för</strong> det brännbara avfallet från hushållen har beskrivitsschematiskt enligt bilagorna 3 och 4.Vem genom<strong>för</strong>?Kommunerna.26
AV FA L L S P L A N 20102.12 Minska kostnaderna <strong>för</strong> avfallstransporter från<strong>Åland</strong> och <strong>för</strong> omhändertagandet utan<strong>för</strong> <strong>Åland</strong>Mål och åtgärder<strong>Åland</strong> saknar idag anläggningar <strong>för</strong> materialåtervinning, avfalls<strong>för</strong>bränning och deponeringmed undantag av komposteringsanläggning ch en deponi <strong>för</strong> inert avfall. Avfallstransporternafrån <strong>Åland</strong> är en viktig del av hanteringen.Ökad utsortering av matavfall och annat bioavfall <strong>för</strong> lokal behandling minskar mängdenrestavfall som måste transporteras bort <strong>för</strong> behandling. En bra transportekonomiär möjlig endast om avfallet är väl komprimerat och olika metoder <strong>för</strong> att komprimeraavfall bör jäm<strong>för</strong>as. Transport av avfallsbalar med småtonnage kan komma ifråga.Det så kallade restavfallet – det som blir över efter avfallssorteringen - transporteras<strong>för</strong> närvarande till Sverige <strong>för</strong> <strong>för</strong>bränning eller till riket <strong>för</strong> deponering. Ur ett hållbarhetsperspektivär <strong>för</strong>bränning med energiåtervinning ett bättre alternativ än deponering.Deponering är dock tillsvidare billigare.Förbränningskapaciteten i riket byggs ut och år 2016 räknar man med att kapacitetenmotsvarar efterfrågan. Fram tills det får vi acceptera att en del av det avfall som kundeenergiåtervinnas istället deponeras. För att minska transportkostnaderna <strong>för</strong>eslås att endeponi på Svinryggen <strong>för</strong> icke-farligt avfall utreds eftersom det alltid kommer att finnasen viss typ av avfall som inte kan material- eller energiåtervinnas. Det är dock viktigt attmålet hela tiden är att minska mängden avfall som måste deponeras.Vem genom<strong>för</strong>?Landskapsregeringen, kommunerna, avfallsentreprenörerna.2.13 Förändringar i arbetet som gäller tillsyn,ansvarsfrågor, register, statistik med meraMål och åtgärderDet finns sannolikt ett antal små <strong>för</strong>etag som utnyttjar kommunala obemannade återvinningsstationerutan att betala <strong>för</strong> sig. Där<strong>för</strong> <strong>för</strong>eslås att renhållningsmyndighetenupprättar ett <strong>för</strong>etagsregister och utgående från det begär in uppgifter om hur <strong>för</strong>etagenordnat sin avfallshantering. Om ett <strong>för</strong>etag efter påminnelse inte lämnat uppgifter <strong>för</strong>eslåsatt renhållningsmyndigheten ålägger dessa <strong>för</strong>etag att vid vite fullgöra sin skyldighetatt lämna uppgifter.Tillsynen över hanteringen av farligt avfall bör om möjligt <strong>för</strong>bättras liksom arbetet att<strong>för</strong>hindra felaktig hantering av avfall såsom dumpning och olaglig eldning av sopor.Uppgifterna som nuvarande statistik över avfallshanteringen bygger på är inte till<strong>för</strong>litligai alla avseenden. Det är till exempel sannolikt att en del av det farliga avfall, somomhändertas av ÅPAB och som i statistiken räknas som hushållsavfall, i verklighetenär <strong>för</strong>etagsavfall. Arbetet <strong>för</strong> en mer till<strong>för</strong>litlig statistik måste fortsätta <strong>för</strong> att skapa enrättvisare <strong>för</strong>delning av kostnaderna.Vem genom<strong>för</strong>?Landskapsregeringen, kommunerna, ÅPAB, näringslivet, ÅMHM, ÅSUB.27
AV FA L L S P L A N 20102.14 Klargöra principerna <strong>för</strong> hushållensrenhållningsavgifterMål och åtgärderFör närvarande tillämpas två olika modeller som grund <strong>för</strong> renhållningsavgifterna. Enmodell där fastighetsägaren bestämmer kärlstorlek och hur ofta, inom vissa ramar, detbrännbara avfallet skall hämtas och ett annat system som bygger på hushållets storlek dåavfallet lämnas till en gemensam insamlingspunkt.Den <strong>för</strong>stnämnda modellen tillämpas i områden där fastighetsnära hämtning avbrännbart avfall <strong>för</strong>ekommer medan modellen som bygger på hushållets storlek tillämpasfrämst i skärgården.Renhållningsavgiften <strong>för</strong> hushåll med fastighetsnära hämtning av brännbart avfall.Förslaget är att renhållningsavgiften ska bestå av en fast avgift, en grundavgift, och enrörlig del, en hämtnings- och behandlingsavgift. Grundavgiften skall i princip täckakostnaderna <strong>för</strong> upprätthålla infrastrukturen <strong>för</strong> renhållningen och <strong>för</strong> att omhändertadet farliga avfallet.Grundavgiften inom den gemensamma renhållningsorganisationen <strong>för</strong>eslås vara lika<strong>för</strong> alla villahushåll oberoende av hushållets storlek. För att få en grundavgift på en relativtlåg nivå, lägre än vad den är idag, <strong>för</strong>eslås att kommunerna skjuter till skattemedel.Kostnader <strong>för</strong> myndighetsansvar såsom tillsyn och kommunal service etc. på avfallsområdetkan täckas av skattemedel. Kostnaderna <strong>för</strong> att till exempel administrera avfallshanteringenoch upprätthålla återvinningscentralerna <strong>för</strong>eslås ingå i grundavgiften menkan delvis täckas med skattemedel. Däremot ska kostnaderna <strong>för</strong> att bli av med avfalletinte täckas med skattemedel.Den rörliga delen av renhållningsavgiften är kopplad till det individuella behovet avavfallsservice och bestäms av kommunerna efter upphandling av avfallstjänsterna.Renhållningsavgiften <strong>för</strong> hushåll utan fastighetsnära hämtning av brännbart avfall.Förslaget är att renhållningsavgiften, på samma sätt som vid fastighetsnära hämtning avbrännbart avfall, ska bestå av en fast grundavgift och en rörlig del.Hämtning av brännbart avfall sker vid en insamlingspunkt eller återvinningsstation dithushållen <strong>för</strong>t det. Grundavgiften inom den gemensamma renhållningsorganisationen<strong>för</strong>eslås vara lika stor som grundavgiften <strong>för</strong> villahushåll med fastighetsnära hämtningoch oberoende av hushållets storlek.Den röliga delen <strong>för</strong>eslås beräknas utgående från hushållets storlek och kostnaderna<strong>för</strong> att ta hand om det brännbara avfallet som lämnas vid de obemannade stationernasamt kostnader <strong>för</strong> att upprätthålla stationerna. Speciellt i skärgården är det i praktikensvårt att in<strong>för</strong>a ett system med fastighetsnära hämtning.Renhållningsavgiftens storlek och faktureringen till hushållen.Kommunfullmäktige respektive <strong>för</strong>bundsstämman beslutar om nivån på renhållnings-28
AV FA L L S P L A N 2010avgiften, även den rörliga delen. Renhållningsmyndigheten kan avtala med till exempelen avfallsentreprenör att sköta faktureringen av hushållen eller administrera detta i egenregi. Faktureringen kan ske flera gånger under året och det är att <strong>för</strong>edra att det finnsendast en avsändare <strong>för</strong> att underlätta <strong>för</strong> hushållen att se vad avfallshanteringen kostartotalt. Av fakturan bör framgå hur stor grundavgiften är och vad som ingår i den samthur stor hämtnings- och behandlingsavgiften är.Fritidshusens avfallsavgifterFritidshusens brännbara avfall kan <strong>för</strong>as till återvinningsstationer, återvinningscentralereller insamlas genom fastighetsnära hämtning under en del av året beroende på vilketsystem som används. En särskild grundavgift och serviceavgift beroende av utnyttjandebör tas ut <strong>för</strong> fritidshusens avfallshantering.Vem genom<strong>för</strong>?Kommunerna.2.15 Klargöra kommunernas kostnader <strong>för</strong> avfallshantering2.15.1 Mål och åtgärderHuvudprincipen är att det är <strong>för</strong>orenaren som skall betala och när det gäller avfallshanteringenär det den som producerar avfallet, om avfallet inte omfattas av producentansvar.I några fall är det inte möjligt att följa principen, till exempel när det inte går att fåfram vem som producerat avfallet. Ett exempel är skräp som finns längs vägarna. Omett byalag städar upp är det inte skäligt att byalaget ska betala <strong>för</strong> att bli av med avfallet.Det är inte heller motiverat att hushållen genom grundavgiften betalar <strong>för</strong> dyliktavfall. I stället <strong>för</strong>eslås att kommunerna i detta, och andra motsvarande fall som att hållaallmänna sopkärl, står <strong>för</strong> avfallshanteringen.Vem genom<strong>för</strong>?Kommunerna.3. Bedömning av effekter av <strong>för</strong>eslagnaåtgärderPlaneringen av avfallshanteringen utgår från de uppställda miljömålen. <strong>Avfallsplan</strong>enssyfte är att visa vad målen innebär <strong>för</strong> avfallsområdet, analysera effekten av <strong>för</strong>eslagnaåtgärder och ge riktlinjer <strong>för</strong> det framtida avfallsarbetet.Effekter av <strong>för</strong>eslagna åtgärderEn fråga är om de <strong>för</strong>slagna åtgärderna räcker <strong>för</strong> att miljömålen ska uppnås. Enligtbedömningen är åtgärderna tillräckliga men att det kan bli problem att genom<strong>för</strong>a dem,både ekonomiska och andra problem.Genom<strong>för</strong>andet underlättas väsentligt om allmänheten har en positiv inställning tillavfallshantering. Där<strong>för</strong> är åtgärderna som syftar till att få en positiv inställning mycketviktiga, till exempel att få allmänheten att uppfatta avfallsavgifterna som skäliga ochrättvisa och visa att avgifterna är en <strong>för</strong>utsättning <strong>för</strong> bra avfallshantering.Ett effektivt utnyttjande av området vid Svinryggen bedöms vara en av nyckelfrågorna<strong>för</strong> att kunna utveckla avfallshanteringen åtminstone på fasta <strong>Åland</strong> i överensstämmelsemed målsättningen. En annan nyckelfråga är att få producentansvaret att fungera fulltut och få kommunerna att komma överens om ett långtgående samarbete. Att enskildakommuner beslutar från år till år om de ska delta i samarbetet är inte hållbart och omöjliggörlångsiktigt planerande.29
AV FA L L S P L A N 2010Bilaga 1Schema över penning- och materialflöden <strong>för</strong> <strong>för</strong>packningsavfall från hushållenMaterialflödenPenningflödenÅVCKommunernaÅSkommunalaHushållenHushållenÅPABRenhållningsentreprenörerÅSvid butikerProansFörpackningsproducenterFöretag somåtervinnerKärl med8-fackFörpackningarProans ärProducentansvar <strong>Åland</strong> AbRenhållningsentreprenörer kan vara<strong>Åland</strong>s Renhållning AbKLARA-Skärgårdens Renhållning Abm.fl.ÅVC=återvinningscentraler (bemannade)ÅS=återvinningsstationer (obemannade)Bilaga 2Schema över penning- och materialflöden <strong>för</strong> farligt avfall från hushållenMaterialflödenPenningflödenÅPABÅPAB:sanläggning påSvinryggenKommunernaRenhållningsentreprenörerHushållenÅCHushållenFöretag somslutligtomhändertarfarligt avfallRenhållningsenterprenörer kan vara<strong>Åland</strong>s Renhållning AbKLARA-Skärgårdens Renhållning ABm.fl.30
Bilaga 3AV FA L L S P L A N 2010Schema över de viktigaste penningflödena <strong>för</strong> detbrännbara restavfallet från hushållenSvinryggenDeponi AbomslastningHushållenKommunernaBehandl. anlutan<strong>för</strong> <strong>Åland</strong>EntreprenöreromlastningEntreprenörer kan vara t.ex.<strong>Åland</strong>s Renhållning Ab ochKLARA - Skärgårdens Renhållning AbBehandlingsanläggningar utan<strong>för</strong> <strong>Åland</strong>kan vara <strong>för</strong>bränningsanläggning i Uppsalaoch deponi i NystadBilaga 4Schema över materialflöden <strong>för</strong> det brännbara restavfallet från hushållenÅSDeponeringSvinryggenHushållenÅCOmlastningSvinryggenAvfallsanl.utan<strong>för</strong> <strong>Åland</strong>EntreprenörerborttransportRenhållningsentreprenörerOmlastningentreprenörerEntreprenörer kan vara<strong>Åland</strong>s Renhållning AbKLARA Skärgårdens RenhållningAbÅC=återvinningscentraler(bemannade)ÅS=återvinningsstationer(obemannade)Avfallsanläggningar utan<strong>för</strong><strong>Åland</strong> kan vara t.ex.<strong>för</strong>bränningsanläggning i Uppsala,deponi i Nystad31
AV FA L L S P L A N 201032