mellan hopp och förtvivlan Erfarenheter och strategier i väntan på asyl
mellan hopp och förtvivlan Erfarenheter och strategier i väntan på asyl
mellan hopp och förtvivlan Erfarenheter och strategier i väntan på asyl
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
förskoleklass, särskola, skolbarnomsorg <strong>och</strong> utbildning i grund- <strong>och</strong> gymnasieskolasom andra barn i Sverige. Både föräldrar <strong>och</strong> barn påpekade i intervjuernaatt de värdesatte barnens möjlighet till skolgång. Några bedömde det som heltavgörande för barnens hälsa <strong>och</strong> välbefinnande. Utöver kunskaper för att hanteravardagen, kan skolan ge trygghet <strong>och</strong> självkänsla, ge ett andrum i väntan <strong>och</strong>motverka oro. För många barn är det den enda arenan för att möta utomståendevuxna <strong>och</strong> andra jämnåriga barn. Men skoltiden är för de flesta långt ifrånbekymmersfri. När frågan kommit upp under djupintervjuerna, uttrycker någraföräldrar maktlöshet <strong>och</strong> oro. De upplever sig sakna inblick i hur skolan fungerar<strong>och</strong> känner misstro mot lärare. Här finns också exempel på barn som hamnar ikläm <strong>mellan</strong> tilldelade <strong>och</strong> självupplevda kulturella identiteter, exempel på <strong>och</strong>oro för mobbing <strong>och</strong> ett dubbelt utanförskap hos de <strong>asyl</strong>sökande barnen.Att fly från sitt land kräver handlingskraft, styrka <strong>och</strong> mod. Den första tideni Sverige präglas ofta av lättnad. Ganska snart förbyts dock lättnaden i frustration.Väntan genomsyrar hela livssituationen. Informanterna beskriver väntandels som en ”tom tid”, präglad av tristess, stagnation <strong>och</strong> jobbiga minnen sominte kan bearbetas, <strong>och</strong> dels av oro, förvirring <strong>och</strong> nervositet. Flera säger sig intevåga lita på folk. De flesta i enkätintervjuerna anser sig inte kunna fylla tidenmed någon meningsfull eller utvecklande fritidssyssla. Vanmakten är ett ständigtåterkommande tema i berättelserna om <strong>asyl</strong>sökandes vardagsliv. Frustrationenöver att inte kunna påverka sitt öde <strong>och</strong> planera sitt liv är stor.Av de 58 som intervjuats med enkätens hjälp är 18 ensamstående. Övriga harfamilj med barn eller lever i en fast relation utan barn. De allra flesta har föräldrar,syskon, kusiner, vänner eller mer avlägsna släktingar kvar i ursprungslandet. Liveti väntan på <strong>asyl</strong> skapar stora påfrestningar på förhållanden <strong>och</strong> familjeliv, oavsettfamiljens sammansättning <strong>och</strong> huruvida familjen är splittrad eller sammanhållen.Oro över familjemedlemmar i ursprungslandet framkallar ångest, <strong>och</strong> i kärnfamiljersom inte splittrats kan ansvaret för andra familjemedlemmarna ytterligarebidra till en redan stressad situation. Flera vittnar om en känsla av att inte räckatill för sina barn, <strong>och</strong> de föräldrar som har mindre barn menar att deras egen oropåverkar barnen på ett mycket påtagligt sätt. Det är svårt att inte kunna förklarasituationen för barnen eller ge besked om framtiden när de frågar om vad somska hända <strong>och</strong> varför de inte får stanna. Endast sju personer i enkätintervjuernabedömer att de har ett bra familjeliv i Sverige. De flesta uppger något av mittalternativen– ganska bra eller ganska dåligt – med tonvikt på det senare alternativet.Tio personer anser att deras familjeliv fungerar mycket dåligt. Skäl som angessärskilt är ekonomiska problem, ohälsa <strong>och</strong> stress.Ensamhet är vanligt bland informanterna. Asylsökandets tillfälliga karaktärkan uppresa hinder för möten <strong>och</strong> nya kontakter. Några bedömer att de inte orkarmed något socialt liv på grund av dålig mental eller fysisk hälsa. En lång väntan88 | MELLAN HOPP OCH FÖRTVIVLAN