mellan hopp och förtvivlan Erfarenheter och strategier i väntan på asyl
mellan hopp och förtvivlan Erfarenheter och strategier i väntan på asyl
mellan hopp och förtvivlan Erfarenheter och strategier i väntan på asyl
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
över sina möjligheter i hemlandet. Hon hade packat väskorna <strong>och</strong> stod i begreppatt återvända när den tillfälliga lagen kom, <strong>och</strong> hon fick en ny möjlighet att prövasitt ärende. Upplevelsen beskriver hon som dubbel. Hon är glad över den nyachansen, men har samtidigt kastats tillbaka i det ovisshetens vakuum som honupplevt som nedbrytande.I barnintervjuerna har det inte ställts några frågor om återvändande. Däremothar barnen ombetts beskriva sin framtid. För de barn som kan göra sig enföreställning om framtiden, är återvändande inte ett alternativ. Barnens beskrivningari enkätintervjuerna skiljer sig förmodligen inte på något avgörande sättfrån svenska barns <strong>och</strong> ungdomars. De drömmer om framtida yrken som doktor,fotbollsspelare, kirurg <strong>och</strong> tandläkare, att jobba på en båt, hjälpa människor elleröppna en karateklubb. Det får förmodas vara ett gott tecken att barnen funderaröver sin framtid <strong>och</strong> drömmer om hur livet ska komma att te sig. Fyra av deintervjuade barnen kan dock inte uttrycka några framtidsvisioner i intervjun, villbara vara ”hemma” eller har inte tänkt något på framtiden.Återvändandet beskrivs av informanterna uteslutande som ett hot, aldrig somen tänkbar möjlighet. Om det någon gång diskuteras, är det inte för att finnalösningar eller alternativa vägar. Antingen förtränger man den tänkbara utgångenav sitt <strong>asyl</strong>ärende, vilket i undersökningen är den strategi som utmärker dem sommår bättre, eller också drömmer man mardrömmar om att skickas tillbaka <strong>och</strong>oroar sig över avslag <strong>och</strong> avvisning. Jan-Paul Brekke fick i sin undersökning om<strong>asyl</strong>sökandes upplevelser av väntan på <strong>asyl</strong> liknande resultat (Brekke 2004:29ff ).Återvändandet framstår inte som ett alternativ över huvud taget.Misstro mot myndighetspersoner”Svenskarna är bra, Sverige är bra tycker jag – men inte Migrationsverket <strong>och</strong>Utlänningsnämnden” säger en kvinna under intervjun. Samma föreställning återkommeri flera intervjuer. Det finns en tydlig skillnad i hur man ser på dem somjobbar i frivilligorganisationer <strong>och</strong> vården <strong>och</strong> dem som jobbar i myndigheter <strong>och</strong>Migrationsverket. De förra upplevs generellt sett som ”snälla”. Flera nämner spontantenskilda individer i verksamheterna som de anser har haft en stor betydelseför deras vistelse i Sverige. De senare beskrivs av några på ett sätt som kan tolkassom att de är känslokalla, illvilliga eller maktfullkomliga (jfr Norström 2004).Flera säger sig ha tilltro till det svenska systemet <strong>och</strong> till regelverket, men ser istället brister hos enskilda människor som verkar i systemet. ”Det är inte reglernasom bestämmer, utan handläggarna” säger en kvinna från Eritrea. Misstro motdem som är satta att avgöra i ens ärende tycks vara vanligt. Några upplever starkmisstro mot systemet, <strong>och</strong> tolkar beslut <strong>och</strong> avslag som utslag av personlig illviljaeller ”straff ” från myndigheten. Tre informanter bedömer att det kan vara negativtför deras <strong>asyl</strong>ärenden att prata med media eller offentligt uttala sig negativt om74 | MELLAN HOPP OCH FÖRTVIVLAN