mellan hopp och förtvivlan Erfarenheter och strategier i väntan på asyl
mellan hopp och förtvivlan Erfarenheter och strategier i väntan på asyl
mellan hopp och förtvivlan Erfarenheter och strategier i väntan på asyl
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Väntan genomsyrar hela livssituationen. De flesta i enkätintervjuerna anser siginte kunna fylla tiden med någon meningsfull eller utvecklande fritidssyssla. Påfrågan ”har du något att göra på fritiden” svarade över hälften nej eller ingentingalls. Några tar promenader, läser eller tittar på TV. Ett antal – de flesta kvinnor– uppger att de fyller sin tid med att sköta barn <strong>och</strong> hushåll. De städar, tvättar,lagar mat, diskar <strong>och</strong> arbetar i trädgården, hjälper barnen med läxor eller lekermed de små barnen.Vi läser <strong>och</strong> läser <strong>och</strong> läser, pappa <strong>och</strong> jag – <strong>och</strong> mamma lagar mat. Fast vi har inte såmycket att laga av, vi har inte så bra ekonomi. [Skratt]. Jag skrattar nu, men…Så berättar en ung kvinna som bor med sina föräldrar i Uppsala. Tre har angivitatt de besöker Röda korsets stödcenter i Uppsala eller stödpersoner. Ett fåtalär mycket aktiva. En kvinna uppger att hon läser, lagar mat <strong>och</strong> bakar, surfarpå Internet, håller på med handarbete, gör kyrkobesök <strong>och</strong> biblioteksbesök <strong>och</strong>motionerar lätt. En ung man tränar <strong>och</strong> tar körkort. En annan ägnar sig åt grafik<strong>och</strong> måleri, <strong>och</strong> ett par spelar fotboll. Några få uppger att de inte orkar med enmer aktiv fritid, men de flesta har önskemål om en mer innehållsrik vardag. Häråterkommer önskan om arbete <strong>och</strong> studier i flera av svaren. ”Skulle vilja ha jobb,behöver inte fritid”, svarar en kvinna. Andra önskemål är möjlighet att träna,sporta, måla <strong>och</strong> hålla på med musik, fiska, spela tennis, dansa, ta körkort <strong>och</strong> fåmöjlighet till distansstudier i Sverige.På samma sätt fanns ett stort glapp <strong>mellan</strong> vad barnen i enkätintervjuernagjorde på sin lediga tid <strong>och</strong> vad de skulle vilja få möjlighet att göra. Passiviteteni vardagen präglar i hög grad även majoriteten av de <strong>asyl</strong>sökande barnens liv. Deflesta uppger att de oftast är hemma <strong>och</strong> inne 33 under fritiden; de läser, tittarpå TV, spelar på datorn, läser läxor <strong>och</strong> leker med syskon. ”Sitter hemma”, ”haringet att göra hemma” <strong>och</strong> ”det känns inte bra” är några av svaren. Ett fåtal av deintervjuade är aktiva på fritiden med basket, sång eller dans. Några få uppger attde träffar jämnåriga kamrater på fritiden. Önskemålen är mer varierade. Barnenönskar att de hade möjlighet att gå på karateträning, sporta, bada, spela tennis, gåpå danskurs <strong>och</strong> fotbollsskola, bada på Fyrishov i Uppsala, vara ute mer <strong>och</strong> ”gåpå lördagskul”.Vanmakten är ett ständigt återkommande tema i berättelserna om <strong>asyl</strong>sökandesvardagsliv. Flera pratar under intervjuerna om den frustration man känneröver att inte ha möjlighet att påverka sitt eget öde. Kontrasten <strong>mellan</strong> den aktivaflykten då man tar sitt liv i sina egna händer, <strong>och</strong> den passiva väntan på <strong>asyl</strong>, dåman lägger sitt liv i händerna på främmande människor, framstår som mycket33 Det kan i viss mån säkert förklaras av att enkätintervjuerna genomfördes vintertid. Några svar var ”Isnön?” <strong>och</strong> ”Inte nu, det är för kallt” på frågan om barnen var utomhus under dagarna.MELLAN HOPP OCH FÖRTVIVLAN | 67