Faktadel - Kristinehamns kommun
Faktadel - Kristinehamns kommun
Faktadel - Kristinehamns kommun
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Kristinehamn ÖP 2004<br />
Nyckelbiotoper förekommer inte slumpmässigt i skogslandskapet.<br />
Det finns alltid orsaker till att man finner hotade<br />
arter på en viss plats. Orsakerna kan variera, men i många<br />
fall beror det på områdets historia eller naturgivna förutsättningar.<br />
Detta blir tydligt, då vi ofta finner flera olika hotade<br />
arter i samma område, vilket visar att många arter kräver<br />
samma typ av miljö för att klara sig. I många fall samverkar<br />
olika faktorer.<br />
Om man generaliserar kan man dela in nyckelbiotoperna i följande<br />
tre grupper beroende på orsaken till högt naturvärde:<br />
– Nyckelbiotoper med ringa naturlig störning eller mänsklig<br />
påverkan.<br />
– Nyckelbiotoper som uppstått på grund av tidigare naturlig<br />
störning eller mänsklig påverkan.<br />
– Nyckelbiotoper med speciella naturgivna förutsättningar,<br />
som exempelvis klimat, berggrund, topografi och markfuktighet.<br />
Exempel på nyckelbiotoper<br />
– Lövrika naturskogar<br />
– Brandpräglade barrnaturskogar<br />
– Brandrefugier<br />
– Skogsbäckar<br />
– Gransumpskogar<br />
– Bergbranter och rasbranter<br />
– Gamla och grova ädellövträd<br />
– Betade skogar<br />
Nyckelbiotoper i <strong>Kristinehamns</strong> <strong>kommun</strong><br />
Sedan något år tillbaka pågår inventering av nyckelbiotoper<br />
i <strong>Kristinehamns</strong> <strong>kommun</strong>. AssiDomän och Stora Skog<br />
AB sköter själva inventeringen av sina skogsinnehav, medan<br />
den privata skogsmarken inventeras genom Skogsvårdsstyrelsen.<br />
Det finns 209 nyckelbiotoper i <strong>kommun</strong>en, varav <strong>Kristinehamns</strong><br />
<strong>kommun</strong> äger 13 st. I Värmlands län finns som<br />
jämförelse över 4700 nyckelbiotoper på småskogsbrukets<br />
marker. På storskogsbrukets marker är nyckelbiotoperna inventerade<br />
och redovisas på karta på skogsstyrelsens hemsida<br />
”Skogens pärlor”.<br />
Vad innebär en nyckelbiotop för markägaren? När en nyckelbiotop<br />
upptäcks, ska markägaren så fort som möjligt informeras<br />
om detta. Samtidigt får markägaren råd om hur<br />
nyckelbiotopernas naturvärde kan bevaras. Många nyckelbiotoper<br />
är säkert kända av markägarna. Miljöerna är på<br />
ett eller annat sätt speciella och man lägger märke till dem,<br />
när man sköter skogen. Men det finns också nyckelbiotoper,<br />
där det kan vara svårt att se att just detta område är viktigt<br />
för rödlistade arter. Informationen till markägarna kan<br />
ske direkt genom inventeraren eller av någon annan skogsvårdskonsulent<br />
på distriktet.<br />
Markägarens frivilliga insatser kommer naturligtvis i första<br />
hand, när det gäller att bevara de pärlor i skogen som nyckelbiotoperna<br />
utgör. Många av nyckelbiotoperna ryms också<br />
inom reglerna om naturhänsyn i skogsvårdslagen.<br />
För ett begränsat antal nyckelobjekt kan beslut om biotopskydd<br />
enligt miljöbalken komma ifråga. I sådana fall kommer<br />
Skogsvårdsstyrelsen att ta kontakt med markägaren för<br />
en diskussion. Avgränsningen av biotopskyddet görs inte i<br />
samband med inventeringen utan genom särskilt beslut. Om<br />
biotopskyddet medför att pågående markanvändning avsevärt<br />
försvåras, har markägaren rätt till ersättning.<br />
Kommunen har under 2005 ansökt om biotopskydd för samtliga<br />
<strong>kommun</strong>ala nyckelbiotoper.<br />
Biotopskyddsområde 7 kap 11 § i miljöbalken<br />
”Mindre mark- eller vattenområden som utgör livsmiljö<br />
för hotade djur- eller växtarter eller som annars är särskilt<br />
skyddsvärda får av regeringen eller den myndighet som regeringen<br />
bestämmer förklaras som biotopskyddsområde. Sådana<br />
förklaringar får avse enskilda områden eller samtliga<br />
områden av ett visst slag inom landet eller del av landet.<br />
Inom biotopskyddsområde får inte bedrivas verksamhet eller<br />
vidtas åtgärder som kan skada naturmiljön. Om regeringen<br />
förordnar att samtliga områden av visst slag skall vara biotopskyddsområden,<br />
får den i samband med beslutet meddela<br />
föreskrifter om att dispens kan medges för sådan verksamhet<br />
eller sådana åtgärder. Dispens får endast medges om det<br />
finns särskilda skäl.<br />
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer<br />
får vidta de åtgärder som behövs för att vårda biotopskyddsområden.<br />
Innan det vidtas någon åtgärd skall den som äger<br />
eller har särskild rätt till området underrättas särskilt.<br />
Ett beslut om biotopskyddsområde skall gälla omedelbart<br />
även om det överklagas.”<br />
Kulturmiljöer<br />
Kulturhistoriska miljöer och byggnader i <strong>Kristinehamns</strong><br />
<strong>kommun</strong><br />
Staden, såväl som landsbygden, ändras i en allt snabbare<br />
takt och mera genomgripande i våra dagar än under tidigare<br />
generationer. Detta för med sig ett behov av att hushålla<br />
med resurser i naturen och miljön, som inte kan återskapas<br />
om de en gång försvinner. Den historiskt framvuxna<br />
bebyggelsemiljön har social betydelse genom den roll den<br />
spelar för individens upplevelse av sin närmiljö, för kontinuitet,<br />
stimulans och rekreation, men även för individens<br />
känsla av trygghet och förankring i tillvaron. Med få undantag<br />
måste all vård av kulturhistoriskt värdefulla miljöer<br />
ske inom ramen för att de används och genom att byggnader<br />
underhålls och marken brukas till något nyttigt ändamål.<br />
Ett traditionellt bruk ger den bästa förutsättningen för<br />
god byggnadsvård.<br />
Ansvaret för vård och förvaltning av de samlade kulturresurserna<br />
i samhället vilar primärt på fastighetsägarna. I<br />
plan- och bygglagen (PBL) uttrycks att med ägande och<br />
förvaltning av byggnader följer också ett ansvar för vård<br />
och underhåll - generellt underhållsansvar. Kommunen har<br />
ett grundläggande ansvar för bebyggelsemiljöns utformning<br />
65