Faktadel - Kristinehamns kommun
Faktadel - Kristinehamns kommun
Faktadel - Kristinehamns kommun
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Kristinehamn ÖP 2004<br />
11. HÄLSA OCH SÄKERHET<br />
Försurning av sjöar och vattendrag<br />
<strong>Kristinehamns</strong> <strong>kommun</strong> är utsatt för surt nedfall orsakat av<br />
främst kväve- och svavelnedfall. Det sura nedfallet har till<br />
största delen utländskt ursprung.<br />
Stora delar av <strong>kommun</strong>en består av mark som är känslig mot<br />
försurning. De flesta av <strong>kommun</strong>ens sjöar och vattendrag är<br />
påverkade negativt av försurningen. Detta är anledningen till<br />
kalkning har skett i <strong>kommun</strong>en sedan 25 år tillbaka i tiden.<br />
Kalkning sker fortlöpande enligt fastställd länsplan. Kontroll<br />
och uppföljning av tillståndet i sjöar och vattendrag sker<br />
kontinuerligt enligt särskilt program. Det finns flera miljömål<br />
som berör försurningen. Miljö- och byggnadsnämnden har<br />
antagit lokala mål inom området och tack vare kalkningen<br />
har de uppsatta målen klarats de senaste åren.<br />
Ekologiskt känsliga områden<br />
Vid länsstyrelsens arbete med regionalt underlagsmaterial<br />
(RUM) har bedrivits ett särskilt projekt i syfte att visa på<br />
ekologiskt särskilt känsliga områden. Det är angeläget att<br />
vid den <strong>kommun</strong>ala planeringen tillse att dessa områden,<br />
som framgår av kartmaterialet, ej utsätts för högre miljöbelastning<br />
än vad de tål.<br />
Ett urval har gjorts och markerats på kartorna vad avser:<br />
– Försurningskänslighet ur geologisk synpunkt.<br />
– Vatten belastat med utsläpp från industrier.<br />
– Jordbruksintensiva områden med konstgödselanvändning<br />
respektive areellt koncentrerad djurhållning.<br />
Markradon<br />
Radon är en radioaktiv gas som är skadlig, om den inandas,<br />
då den avger strålning till lungorna. Radon i marken kan vid<br />
olämpligt byggnadssätt ge höga radonhalter inomhus. En<br />
kartering av markradon har utförts av SGU. Tilläggas kan att<br />
vid bygglovgivning och planering kontrolleras risken med<br />
radonstrålning från mark för att utröna om man kan bygga<br />
och/eller om radonsäkrande åtgärder måste sättas in. Radon<br />
i vatten kan också utgöra en hälsorisk, men detta är inte något<br />
stort problem i <strong>Kristinehamns</strong> <strong>kommun</strong>.<br />
Tungmetaller<br />
Tungmetaller är på olika sätt skadliga för både människa<br />
och miljö. Miljö-belastningen av sådana metaller och förändringar<br />
över tiden illustreras väl av undersökningar av<br />
metaller i mossor, som utförts 1990 och 1995. Resultaten<br />
framgår av tabell nedan som anger medianvärden.<br />
Det framgår att halterna har sjunkit tydligt sedan 1990, förutom<br />
avseende krom. Undersökningen har också visat att området<br />
runt centrala Kristinehamn var mer förorenat än landsbygden.<br />
Generellt sett är värdena låga i Kristinehamn.<br />
Mossprovtagning görs samordnat vart 5:e år i Sverige och<br />
är en bra form av övervakning av miljön. Väl motiverade<br />
och tydligt formulerade villkor för utsläpp kan antagligen<br />
påverka även framtida resultat i positiv riktning.<br />
Kvicksilver i fisk i Vänern<br />
Kvicksilver i naturen, främst i organisk form, anrikas undan<br />
för undan i näringskedjan. Många fiskarter är toppkonsumenter<br />
i denna kedja. Speciellt gäller detta gäddan. Hög<br />
exponering av kvicksilver kan hos människan ge flera olika<br />
symtom, bl a fosterskador.<br />
Livsmedelsverket har utfärdat kostråd, som innebär att fisk<br />
som innehåller upp till 1 mg kvicksilver/kg inte bör konsumeras<br />
mer än i genomsnitt en gång i veckan. Om fisken<br />
innehåller mer än 1 mg kvicksilver/kg, bör konsumtionen<br />
begränsas ytterligare. Vad gäller barnmat baserad på fisk,<br />
bör kvicksilverhalten ej överstiga 0,05 mg/kg. I det senare<br />
fallet hänvisas till en riskbedömning som upprättas av<br />
Världshälsoorganisationen (WHO).<br />
50