Nutrition & Munhälsa - Högskolan Kristianstad
Nutrition & Munhälsa - Högskolan Kristianstad
Nutrition & Munhälsa - Högskolan Kristianstad
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
MINITEMA • MUNHÄLSA<br />
Vid minnesstörning, som hos personer<br />
med demens, är risken stor att munhygienen<br />
glöms. Munvården kan också påverkas<br />
hos personer med reumatoid artrit<br />
pga. minskad rörlighet, deformering och<br />
värk i händer och fingrar. På grund av<br />
nedsatt förmåga att själv sköta sin munhygien<br />
måste hjälpmedel användas som<br />
möjliggör en god munhygien. Det finns<br />
speciella tandborstar, mellanrumshjälpmedel<br />
och grepp som kan sättas på munvårdshjälpmedlen<br />
som kan vara lämpliga<br />
för personer som har motoriska svårigheter.<br />
Bedömning av munhälsa<br />
Äldre som på särskilda boenden eller i<br />
ordinära boenden som har omvårdnadsbehov<br />
behöver ofta specifika munvårdande<br />
insatser. Det är viktigt att bedöma<br />
vad den äldre själv klarar av att sköta<br />
och ge stöd då förmågan brister eller saknas.<br />
Vårdpersonalen en viktig resurs för<br />
dessa äldres munvård. Det är nödvändigt<br />
munhälsan bedöms och åtgärder utförs<br />
för att undvika sjukdomar och förändringar<br />
i munnen (Andersson 2004).<br />
Tyvärr är munhälsan ofta ett område<br />
som förbises inom omvårdnad (Paulsson<br />
2000, Wårdh et al. 2000), vilket kan bero<br />
på att munvård kan upplevas som ett intrång<br />
på vårdtagarens integritet. Denna<br />
uppfattning stämmer däremot inte alltid<br />
med vårdtagarens som kan tycka att<br />
det är positivt att vårdpersonalen är uppmärksam<br />
på deras munstatus (Öhrn et al.<br />
2001). Hos många äldre blir problemen<br />
i munnen dolda eftersom många lider i<br />
tysthet, i synnerhet de som inte kan förmedla<br />
att de har ont eller andra problem<br />
i munnen. Problem kan ibland uppstå<br />
snabbt och drastiskt förvärras hos personer<br />
som har nedsatt immunförsvar eller<br />
är undernärda. Det är därför viktigt att<br />
problem upptäcks innan konsekvenserna<br />
blir stora. I omvårdnad av äldre personer<br />
sker ofta bedömning av undernäring, fall<br />
och trycksår. Att bedöma munhälsa måste<br />
vara lika självklart.<br />
För att bedömning av munhälsan ska<br />
ske strukturerat, så att det alltid görs på<br />
samma sätt oavsett vem det är som bedömer,<br />
ska ett bedömningsinstrument användas.<br />
roag (Revised Oral Assessment<br />
Guide) finns och har utvecklats för att<br />
vårdpersonal ska kunna upptäcka problem<br />
i munhålan hos vårdtagare inom<br />
sjukhusvård och äldreomsorg (Andersson<br />
2004). roag finns sedan helt nyligen<br />
som en modul i kvalitetsregistret Senior<br />
Alert, men kan även användas fristående<br />
av dem som inte är anslutna till registret.<br />
roag innehåller olika områden i munhålan<br />
som ska bedömas, hur bedömningen<br />
ska ske och en graderad symtombeskrivning<br />
(se Tabell 1). Avsikten med munbedömningen<br />
är inte diagnostik, utan<br />
att ge en bild över munhålans tillstånd.<br />
Sjuksköterskan ansvarar för att bedömningen<br />
utförs, även om undersköterskan<br />
utför bedömning och munvårdsåtgärder.<br />
Resultatet av bedömningarna noteras<br />
för att åtgärder ska kunna göras och<br />
följas upp, vilket sker på ett separat formulär<br />
(Tabell 2). Noteringarna utgör underlag<br />
till dokumentationen som måste<br />
göras i vårdtagarens journal. Resultatet<br />
från munbedömningarna måste ses i ett<br />
helhetsperspektiv, där vårdtagarens förmåga<br />
och resurser måste beaktas. Munhälsan<br />
måste sättas i relation till resultat<br />
från andra bedömningar som görs. Vikt,<br />
bmi eller antal läkemedel kan kopplas till<br />
roag genom att en extra rad för aktuellt<br />
värde sätts in. Därigenom kan exempelvis<br />
minskad vikt eller minskat bmi sättas i relation<br />
till om problem i munnen kan vara<br />
en av orsakerna till detta.<br />
Vid inskrivning till en vårdavdelning<br />
eller flytt till särskilt boende ska en första<br />
munbedömning göras och utifrån<br />
denna beslutas hur ofta de fortsatta bedömningarna<br />
ska ske. Intervallen fastställs<br />
med beaktande till om det finns befintliga<br />
problem i munnen och risken för<br />
att utveckla problem. Vårdtagare kan ha<br />
behov av dagliga munbedömningar, tex.<br />
vid strålbehandling av huvud- och hals<br />
området eller då höga doser cytostatika<br />
ges. Täta munbedömningar behövs också<br />
hos vårdtagare som har stroke, demenssjukdom,<br />
Parkinson eller är undernärda/<br />
risk för undernäring. Det finns däremot<br />
inte samma behov av täta bedömningar<br />
hos vårdtagare med god munhälsa. Först<br />
när något händer, exempelvis sjukdom,<br />
förändrad läkemedelsbehandling, undernäring<br />
eller plötslig viktnedgång, krävs<br />
tätare bedömningar. Munhälsan måste<br />
bedömas även om vårdtagaren omfattas<br />
av uppsökande tandvård av tandhygienist<br />
eller tandläkare, eftersom mycket<br />
kan hända mellan besöken av tandvårdspersonal.<br />
Åtgärder måste genast sättas in när<br />
problem med munhälsan upptäcks. Vissa<br />
åtgärder, som munvård och att sätta in<br />
medel mot muntorrhet, kan ske av vårdpersonal.<br />
Ibland måste sjuksköterskan<br />
konsultera annan profession, tex. läkare,<br />
tandhygienist eller tandläkare. Ibland behöver<br />
remiss skickas till tandvårdsklinik.<br />
Munbedömningar måste alltid upprepas<br />
fortlöpande för att utvärdering av insatta<br />
åtgärder ska kunna göras. Utifrån utvärderingen<br />
beslutas om åtgärderna behövs<br />
ytterligare eller ska förändras alternativt<br />
bytas ut. l<br />
Referenser<br />
Andersson P. (2004) Assessments of oral<br />
health status in frail patients in hospital. Thesis.<br />
Faculty of Odontology. Malmö University.<br />
Hugosson A, Koch G, Göthberg C, Nydell<br />
Helkimo A, Lundin S-Å, Norderyd O, Sjödin<br />
B, Sondell K. Tandhälsoförändringar hos<br />
3-80-åringar i Jönköping under 30 år (1973-<br />
2003). II. Resultat från kliniska och röntgenologiska<br />
undersökningar. Swedish Dental<br />
Journal 2005; 29:140-155.<br />
Paulsson G. (2000) Caring for oral health in<br />
the elderly. Knowledge, conceptions and<br />
attitudes among nursing personnel. Thesis.<br />
Malmö University, Malmö, Sweden.<br />
Sreebny, LM (2000). Saliva in its health and<br />
disease: an appraisal and update. International<br />
Dental Journal 50: 140-161.<br />
Wårdh I, Hallberg R-M L, Berggren U, Andersson<br />
L, Sörensen S. Oral health care – a<br />
low priority in nursing. Scand J Caring Sci<br />
2000; 14: 137-142.<br />
Öhrn K, Wahlin Y-B, Sjödén P-O. (2001). Oral<br />
status during radiotherapy and chemotherapy:<br />
A descriptive study of patients<br />
experience and the occurrence of oral<br />
complications. Supportive Care in Cancer 9:<br />
247-257.<br />
Österberg T, Carlsson GE, Sundh V. (2000)<br />
Trends and prognoses of dental status in the<br />
Swedish population: analysis based on interviews<br />
in 1975 to 1997 by Statistics Sweden.<br />
Acta Odontologica Scandinavia 58: 177-182.<br />
72