You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
lag som spelat hem det första SM - tecknet till Västra Frölunda. Det<br />
skulle dröja 37 år till nästa SM-guld.<br />
Inför säsongen 1965-66 var vi det lag alla ville vinna mot, då vi<br />
var titelförsvarare. Jag går till slutet av säsongen och semifinalen mot<br />
Djurgården på Ullevi, som sent skall glömmas. Tumba i DIF stötte på<br />
Sura - Pelle nere vid omklädningsrummet på Ullevi och frågade, om<br />
vi hade beställt buss till spel om tredjeplatsen. Sura replikerade: ”Vi<br />
spelar om det.” Vi hade vädret på vår sida med minus 12 grader och<br />
en jättepublik på nästan 17 000 åskådare. Djurgården spelade alltid på<br />
Johanneshov och var inte vana vid kylan. Vi vann med 12-1. Vi hade<br />
besegrat DIF i två matcher och var klara för final. Första finalmatchen<br />
mot Brynäs förlorade vi med 4-1 och det var inget att säga om - dom<br />
var bättre. Nästa match gick på Ullevi några dagar senare inför 16 866<br />
åskådare. Det stod 5-5 i tredje perioden och brynäsarna i båset hade<br />
redan tagit ut segern. När det var 10 sekunder kvar fick Kjell - Ronny<br />
pucken och kom fri med målvakten och satte pucken i mål. Vilket jubel<br />
det blev på publiken.<br />
Vi fick spela en tredje match mot Brynäs för att skilja oss åt på<br />
Johanneshovs Isstadion i Stockholm. Vi flög till Stockholm tidigt på<br />
dagen för att ladda inför sista matchen. Vi har en skada på Sura Pelle,<br />
vilket var ett stort avbräck för oss. Tyvärr blev det förlust med 7-1 till<br />
Brynäs, som blev svenska mästare 1966. Brynäs var ett komplett lag<br />
med tre bra femmor samt två bra målvakter. Vi hade en bra femma och<br />
de andra två femmorna var för ojämna trots många landslagsmän. Den<br />
här förlusten satt i länge. Men sådan är idrotten - man vinner och man<br />
förlorar.<br />
Inför säsongen 1966-67 fick vi en inbjudan till Tyskland i mitten<br />
av augusti månad att spela i en turnering som hette ”Turn und Taxis”.<br />
Eftersom vi inte hade is själva tog vi detta som en träningsvecka. Vi<br />
åkte runt och spelade på kända platser som Garmisch Partenkirchen,<br />
Oberstdorf, Innsbruck, och Cortina. Vilka miljöer!! Deras ishallar hade<br />
bara tak över långsidorna och var öppna i varje ända. Vi var där i mitten<br />
av augusti månad med en härlig temperatur ca 22 - 25 grader på dagarna<br />
och trivdes med tillvaron. Mitt spel gick bra och jag fick faktiskt ett anbud<br />
från Fussen Eis-hockey, vilket var tilltalande. Kärleken till Frölunda och<br />
till alla spelare var dock för stor.<br />
I februari 1967 blev det ny semifinal. Vi mötte Södertälje i en tredje<br />
match på bortaplan. Vi hade vunnit var sin match. Eftersom SSK kom<br />
före oss i tabellen fick dom en extra match hemma. Vi vann med 4-2 efter<br />
att ha legat under hela matchen. Vi lyckades göra 3 mål i sista perioden<br />
44