You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
är en mycket komplex sport. Springa och gå är vi födda att göra men att<br />
åka skridskor är en helt annan sak. För att bli en bra ishockeyspelare är<br />
det många saker som skall falla på plats. Man måste börja träna i unga år.<br />
Äntligen kom 15 januari 1962 och jag blev spelklar för IFK och<br />
fick börja med seriespelet. Det gick bra för laget och vi vann div. 3 och<br />
avancerade till div. 2. Åter skulle det bli långa resor till Värmland.<br />
Nu var jag ännu mer motiverad att träna hårt, eftersom jag hade spelat<br />
i 2: an och visste vad som krävdes. Här gällde det att ha en mycket bra<br />
fysik, då vi mötte duktiga hockeylag.<br />
Säsongen 1962 startade och IFK Trollhättan hade många bra<br />
hockeyspelare. En del var egna produkter och en del var värvade spelare.<br />
Vår målvakt S-Å Johansson var från Kils AIK som läste spelet mycket<br />
bra. Jag nämner också Bernt Jansson (från Arvika), “Tjala” Olofsson,<br />
Jonny Gustavsson (från Trollhättan) och på forwardssidan Bosse Björk,<br />
Hasse Larsson, Ragnar Hjelm och bröderna Tord/ Sune Kling. Laget hade<br />
vunnit serien och det var uppåt. Vi såg fram mot spel i tvåan. Vi var unga<br />
och motiverade men insåg att det skulle bli svårt. Det var spännande att<br />
få möta Färjestad, Viking i Hagfors, Gais i Göteborg som bara hade en<br />
sak i tankarna nämligen att ta sig till hockeyallsvenskan<br />
Jag hade ganska stora förhoppning på mig själv eftersom träningarna<br />
och träningsmatcherna hade gått bra och jag kände på mig att den här<br />
säsongen skulle bli bra tack vare ordnade träningsförhållanden med bra<br />
spelare. Det skulle bli en tuff serie med många värmlandslag.<br />
Tyvärr blev det degradering till div. 3. Varför hängde vi inte med<br />
värmlandslagen Jag tror att det har med kultur att göra. De hade satsat<br />
på hockey i många år och fått fram en hockeykultur, som gjorde att de<br />
fick fram bättre spelare i en hårdare konkurrens. Detta gjorde att lagen<br />
blev bättre inför varje säsong. Det var synd om vår styrelse och övriga<br />
medarbetare som hade satsat hårt på att laget skulle hänga kvar i div. 2.<br />
Nu blev det intressant. Det var många lag som hörde av sig och ville<br />
att jag skulle spela för dem. Jag hade en klar målsättning med vad jag<br />
ville med min ishockey och det fick styra valet av klubb. Det var tre lag<br />
som var intressanta, nämligen Norrby, Gais och Färjestad. Färjestad blev<br />
det lag som jag pratade mest med. Plötsligt kom ett annat lag in i bilden,<br />
vilket gjorde att jag avvaktade och väntade på ett intressant telefonsamtal.<br />
Samtalet kom och det var den legendariske idrottsledaren Bengt<br />
“Bittan” Johansson från Västra Frölunda IF, som frågade, om jag var<br />
intresserad av att spela för dem. Jag blev naturligtvis jätteglad och vi<br />
kom överens om ett datum för att träffas i Göteborg. Detta var stort för<br />
mig. Nu hade jag uppnått ett delmål; att bli allsvensk hockeyspelare.<br />
36