You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
mycket att köpa till oss barn, men min far hade alltid virke hemma, som<br />
vi tillverkade små hockeyburar, målvaktsklubbor och målvaktsskydd av.<br />
Benskydden bestod ofta av gamla tidningar. ELA var populärt. Skridskor<br />
var ett stort problem och man fick oftast ärva av något syskon. De<br />
skridskor som fanns var av järn - kvartsrör och halvrör. Till detta hade vi<br />
pjäxor och på så vis lärde vi oss att åka skridskor. Jag kommer inte ihåg,<br />
vilket år jag fick mina första skridskokängor, men jag kan ha varit tolv<br />
eller tretton år. Äntligen fick man riktiga skridskor och det medförde,<br />
att jag åkte varje dag. Jag var på Vänersvallen fem dagar i veckan.<br />
Här kommer det en liten rolig grej som vi ungdomar gjorde. Vi höll<br />
till på Vänersvallen som vanligt. Vaktmästaren stängde klockan åtta<br />
på kvällen, vilket vi inte gillade. Anledningen till stängningen var att<br />
isen skulle spolas och att bandylagen skulle träna. Vaktmästaren hette<br />
Nisse (känd som Nisse Prånga). Han hade en liten livsmedelsaffär på<br />
Torpavägen (som extrainkomst blandade Nisse sin numera välkända<br />
senap). Nåväl, vad gör man när Vänersvallen är stängd Det var bara att<br />
gå hem, där vi ofta satt i vår källare och väntade. Jag hade ett hockeyspel,<br />
som vi spelade på. Efter någon timma kollade vi om belysningen var<br />
släckt på Vänersvallen för då var kusten klar. I det röda planket som<br />
vette mot vårt hus fanns det en lucka, som användes när man spelade<br />
fotboll på grusplanen. Det hände att bollarna flög över planket och man<br />
använde luckan för att hämta tillbaks dom. När kusten var klar gick vi<br />
till luckan, med skridskorna på. Vi använde en hemmagjord stege. Den<br />
lättaste killen klättrade över planket för att öppna luckan. Sedan åkte vi<br />
skridskor på nyspolad is i fullmåne och många gånger i bitande kyla. Vi<br />
visste var strömbrytaren fanns och slog på belysningen. Tyvärr tog det<br />
roliga slut. Plötsligt en kväll fick vi höra någon ropa: ”Vad gör ni här!”<br />
Vi kände igen vaktmästaren och svarade: ”Vi åker skridskor på din is.”<br />
Vaktmästaren skällde ut oss och hotade att ringa min far. Vi hoppade<br />
snabbt ut genom luckan. Jodå, han ringde mycket riktigt min far. Nå,<br />
det var den tidens oskyldiga pojkstreck.<br />
Åren gick och av det ursprungliga gänget var det bara två stycken<br />
som valde att fortsätta med någon form av idrott. Det var jag själv samt<br />
Hans-Gunnar (Tarzan) Sunnerdahl, som både spelade bandy och hockey.<br />
Hösten 1956 gjorde jag min A-lagsdebut i ishockey för VIF. Vi spelade<br />
mot TIF från Trollhättan och jag kommer väl ihåg, att jag spelade utan<br />
suspensoar. Naturligtvis fick jag pucken på fel ställe och det gjorde<br />
fruktansvärt ont.<br />
Nu till några viktiga händelser som kom att påverka mitt val av idrott.<br />
Jag går tillbaka några år och jag är väl tio eller elva år och hade som<br />
30