KURSEN INVÄRTESMEDICIN - Sahlgrenska akademin
KURSEN INVÄRTESMEDICIN - Sahlgrenska akademin
KURSEN INVÄRTESMEDICIN - Sahlgrenska akademin
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Rapport från dialoggruppen för invärtesmedicin 13 (16)<br />
Kursens kärna – målbeskrivningar och examination <br />
Studenterna vittnar ofta om att det är en utmaning att sålla i all information som<br />
presenteras under läkarutbildningens kurser, och hitta det som utgör kärnan av den<br />
kunskap och kompetens man behöver ha med sig in i AT och i det fortsatta arbetet som<br />
läkare.<br />
Inom läkarutbildningen råder det sällan brist på information, kursmaterial, böcker eller<br />
detaljerade beskrivningar av komplicerade förlopp – tvärtom. Lärarna behövs för att hjälpa<br />
studenterna att hitta essensen inom ett kunskapsområde, och lära dem att sålla och<br />
prioritera. Denna sållning, i formaliserad form, bör vara grunden för kursens<br />
målbeskrivningar. Om dessa skall vara användbara för studenten, behöver de refereras till<br />
och vara en praktisk hjälp vid inläsning. Annars är det gamla tentafrågor som avgör vad<br />
studenterna lägger fokus på - tentan blir målbeskrivningen.<br />
Tentamen som pedagogiskt verktyg <br />
Drivkraften att klara tentan är dock en hävstång att ta vara på. Att använda tentamen som<br />
ett pedagogiskt verktyg i sig, och inte bara en checkpoint för uppnådd kunskapsmängd/-<br />
nivå kan ge ännu mer. Flera goda exempel på sådana examinationsformer återfinns i kursen<br />
i invärtesmedicin. Det praktiska provet, där resonerande med och feedback från en kliniker<br />
ger mer än bara en kontroll av förmågan att ta relevant anamnes och status, är ett exempel;<br />
det tydliga ”kunskapskvittot” som examinationen (duggan/seminariet/fallövningen) utgör i<br />
slutet av varje specialvecka är ett annat. Båda dessa moment bör tas tillvara, stärkas och<br />
utvecklas. Det praktiska provet kan exempelvis knytas tydligare till sit-in under AIM.<br />
Däremot anser dialoggruppen att det finns anledning att tänka över hur form och innehåll<br />
för de olika examinationsmomenten, särskilt den skriftliga avslutande tentamen,<br />
överensstämmer med vad som sägs i lärandemålen [2,5].<br />
Man ska inte heller underskatta effekten av en väl genomförd och ”smart” schemalagd<br />
tentamensgenomgång (bäst är att lägga den innan resultaten kommit upp, insprängt i<br />
introduktionsdagen för nästa kurs, aldrig direkt efter tentan). Sedan länge har det funnits<br />
beslut från läkarprogrammets programkommitté att tentamensgenomgång alltid ska<br />
genomföras, men den lyser med sin frånvaro på medicinkursen. Vinsten är stor: en naturlig<br />
repetition av kursens kärna och en möjlighet för kursledningen att få direkt feedback på<br />
frågorna.<br />
Dialoggruppen anser också att all form av examination är en möjlighet att engagera<br />
lärarkollegiet, och medför en naturlig avstämning kring att målbeskrivningar och<br />
examination är rimliga och fångar kursens kärna.<br />
Primärvården och invärtesmedicinen <br />
Kursen i invärtesmedicin leds och undervisas i stort sett uteslutande av specialister i<br />
invärtesmedicin och representanter för de integrerade prekliniska vetenskaperna. All<br />
praktik är förlagd till specialistavdelningar inom slutenvården. Den stora patientgrupp som<br />
studenterna möter är per definition de som kräver specialistvård, med undantag för<br />
akutintaget.<br />
Emellertid hanteras majoriteten av de invärtesmedicinska patienterna i primärvården. Detta<br />
är också något som Högskoleverket tagit upp i sin granskning, där de efterlyser en tydligare<br />
roll i undervisningen för primärvården inom läkarutbildningen. Dialoggruppen bedömer<br />
det som naturligt att ta upp detta inom kursen i invärtesmedicin, vilket också kursledningen<br />
har uppmärksammat. Följande uppslag får ses som dialoggruppens bidrag till den pågående<br />
diskussionen.