05 nov Mân o 06 Tis - Socialdemokraterna
05 nov Mân o 06 Tis - Socialdemokraterna
05 nov Mân o 06 Tis - Socialdemokraterna
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Protokoll del 1<br />
Måndag & <strong>Tis</strong>dag<br />
Västeråskongressen<br />
5 – 11 <strong>nov</strong>ember 2001<br />
I föreliggande protokoll från den 34e ordinarie socialdemokratiska partikongressen<br />
2001 har motioner och partistyrelsens utlåtanden över dessa<br />
inte tagits med. De finns – tillsammans med annat material som tagits<br />
fram för partikongressen – tryckta i separata volymer.<br />
Protokollet är uppdelat i tre delar. Register över anföranden, sak- och<br />
beslutsregister finns längst bak i del 3.<br />
Produktion: AiP Sidverkstad<br />
Tryck: EO Print, oktober 2002<br />
ISBN: 91 532 <strong>05</strong>37 5<br />
3
Innehållsförteckning, del 1<br />
Måndagens förhandlingar<br />
Öppningsprogram, sid 5<br />
Hälsningsanförande av Göran Persson, sid 7<br />
Gästerna har ordet<br />
Zlatko Lagumdzija, fd utrikesminister i Bosnien, sid 23<br />
Karl-Petter Thorwaldsson, ordförande i ABF, sid 25<br />
Formalia, sid 28<br />
Kongressens öppnande, beslut om kongressens offentlighet,<br />
fastställande av ombudsförteckning, arbetsformer, val av<br />
kongressfunktionärer, ersättningar och arvoden, berättelser<br />
<strong>Tis</strong>dagens förhandlingar sid 70<br />
Förslag till nytt partiprogram, dagordningens punkt 9 och 11, sid 70<br />
Inledning av Göran Persson, sid 71<br />
Debatt, sid 80<br />
Eftermiddagens förhandlingar sid 125<br />
Förslag till nytt partiprogram, fortsatt behandling, sid 125<br />
Kvällens förhandlingar sid 179<br />
Förslag till nytt partiprogram, fortsatt behandling, sid 179<br />
4
Måndagen den 5 <strong>nov</strong>ember 2001<br />
Eftermiddagens förhandlingar<br />
Eftermiddagens förhandlingar inleddes klockan 13.10.<br />
Ordförande: Göran Persson<br />
Sekreterare: Birthe Nordengard och Lars Westbratt<br />
Dagordningens punkt 1<br />
Kongressens öppnande<br />
Sveriges Socialdemokratiska Arbetarepartis 34:e ordinarie partikongress<br />
inleddes måndagen den 5 <strong>nov</strong>ember klockan 15.07 i Arosmässan i<br />
Västerås.<br />
Öppningsprogram<br />
Kongressen inleddes med ett bildspel med tal av Olof Palme och musik av<br />
Latin Kings. Sedan följde kulturinslag där Latin Kings framförde tre<br />
melodier och Kulturskolans suzukigrupp spelade fiol.<br />
Välkomsthälsning<br />
Sven-Erik Österberg, Västmanlands partidistrikt: Som ordförande för<br />
Västmanlands partidistrikt vill jag hälsa er alla hjärtligt välkomna till<br />
Västmanland, till Västerås och Aros Congress Center där vi nu befinner<br />
oss.<br />
Naturligtvis vänder jag mig i första hand till er ombud, för det är framför<br />
allt er kongress, men självfallet också till alla gäster, massmedierna<br />
och partiledningen. En alldeles särskild välkomsthälsning riktas till partiordföranden.<br />
Välkommen till Västerås och Västmanlands partidistrikt,<br />
Göran Persson!<br />
Inledningsvis vill jag framhålla att det för oss i Västmanland är en stor<br />
glädje och ära att få arrangera denna stora händelse. Det känns ärofullt<br />
och spännande men naturligtvis också pirrigt. Kongressveckan är veckan<br />
då allt ska hända men också slutet på en lång tid av förberedelser för<br />
många inblandade, inte minst för alla som haft ett stort ansvar för planeringen<br />
under en lång tid och för alla frivilliga, volontärer, från<br />
Västmanland som också är här denna vecka.<br />
Västmanlands partidistrikt tillhör inte de större partidistrikten men<br />
har genom åren varit ett stabilt, tryggt, ambitiöst och hårt arbetande par-<br />
5
6<br />
tidistrikt där en god sammanhållning partivänner emellan alltid har rått.<br />
Hårda diskussioner i sak har från tid till annan förekommit. I slutänden<br />
har dock alltid gemenskapen och den gemensamma grunden utgjort<br />
grundfästet för partiets och arbetarrörelsens bästa.<br />
Sammanhållningen inom partiet liksom med den fackliga grenen har<br />
varit, och är, grundbulten för oss i Västmanlands partidistrikt – ett arv<br />
som jag tog över år 1995 och som jag efter bästa förmåga försökt förvalta<br />
och utveckla vidare in i det nya seklet.<br />
Som ett levande bevis på denna generationsöverbryggande fasthet vill<br />
jag därför rikta en särskild välkomsthälsning till en av våra verkliga veteraner<br />
i Västmanlands partidistrikt och därtill en av de allra bästa och<br />
finaste människor som jag lärt känna. Ett extra hjärtligt välkommen till<br />
partikongressen, Sven Hammarberg – 89 år, snart 90 år! Bara vår Herre,<br />
och möjligen Sven själv, vet hur många kongresser han närvarat vid som<br />
partimedlem, som ombudsman, som riksdagsman och som intresserad<br />
pensionär.<br />
För övrigt innehåller Västmanland, liksom övriga landet, en rad olika<br />
politiska konstellationer. I landstinget har vi en stabil majoritet tillsammans<br />
med vänsterpartiet som fungerat väl under denna mandatperiod.<br />
Västerås stad är lite av den lilla nationalstaten där vi regerar tillsammans<br />
med vänsterpartiet och miljöpartiet. Den genomsnittlige västeråsbon<br />
upplever stadens styre som stabilt och tryggt socialdemokratiskt, trots att<br />
majoriteten hänger på stödet från de båda samverkanspartierna. Därtill<br />
finns det ett relativt stort moderat parti som inte märks mycket i den<br />
lokala debatten. Övriga borgerligheten är om möjligt ännu anonymare;<br />
rikstrenden känns igen.<br />
I Arboga och Skinnskatteberg är det socialdemokratiskt styre i samverkan<br />
med centern. I Sala utgör centern högerburen, och i Heby sitter<br />
man i densamma. Centerns olika flyglar känns också igen på riksplanet.<br />
I Sala tyckte en kd-representant att det blev alltför blått i högerburen och<br />
bytte sida och banade väg för ett maktskifte vid förra årsskiftet.<br />
Partivännerna i Sala har gjort ett mycket gott jobb under det år de haft<br />
ansvaret för politiken i Sala, vilket är mycket glädjande.<br />
I Fagersta styrs kommunen av en vänsterpartist som inte hymlar med<br />
att han är kommunist – dock inte värre än att fullmäktiges ordförande är<br />
moderat, eller kanske just därför.<br />
Norberg har en likartad situation, om än inte exakt densamma. I<br />
Hallstahammar, Kungsör och Köping har vi majoritet tillsammans med<br />
vänsterpartiet och i Surahammar tillsammans med ett vänsterparti som<br />
valt att hoppa av. Som sagt: Västmanland innehåller det mesta av politisk<br />
variation.<br />
Med en bra kongress i ryggen och med en hård arbetsinsats från oss<br />
själva har vi i Västmanland, liksom de flesta andra partidistrikt, stora<br />
möjligheter att stärka vår ställning inför valet 2002. En kongress är alltid<br />
någonting stort, och beslut på en kongress är alltid viktiga. Ja, besluten på
en socialdemokratisk kongress tillhör de viktigaste besluten som kan fattas<br />
i vårt land. Det är inte bara vi som tillhör partiet eller de som sympatiserar<br />
med oss som tycker att de är viktiga, utan hela svenska folket förväntar<br />
sig och förutsätter att besluten på vår kongress verkställs i realpolitik.<br />
Därför har ni ombud på denna kongress en mycket viktig vecka framför<br />
er, en vecka i glädje och gemenskap men också en vecka fylld av<br />
ansvar inför partiets viktiga ställningstaganden. Jag önskar er alla ombud<br />
lycka till i ert arbete med att göra ett starkt parti ännu starkare och hoppas<br />
att ni ska trivas här i Västerås och att ni, när ni på söndag eftermiddag<br />
åker hem, har trevliga minnen och erfarenheter från Västeråskongressen.<br />
Vi som är på hemmaplan kommer att göra vårt yttersta för<br />
att det ska bli en bra kongressvecka här i Västerås.<br />
Ännu en gång: Hjärtligt välkomna till Västerås och Västmanland!<br />
Hälsningsanförande av Göran Persson<br />
Göran Persson, partistyrelsen: Tack så mycket! Jag har nu en lång rad tal<br />
att klara av och känner mig lite panikslagen – men jag har manus till alla<br />
och ska göra mitt bästa.<br />
Jag vill först tacka Sven-Erik för välkomsthälsningen hit till<br />
Västmanland. Som Sven-Erik säger är det ett väldigt fint partidistrikt<br />
som fostrat många goda demokratiska socialister och som har tagit<br />
ansvar inte bara för sin bygd och sitt län utan också för vårt land, liksom<br />
internationellt. Det är i en fin tradition som ni i Västmanland arbetar. Vi<br />
känner det som ett privilegium att få vara era gäster under den vecka som<br />
ligger framför oss. Tack alltså, Sven-Erik, för välkomsthälsningen!<br />
Jag ber Latin Kings och Kulturskolans olika grupper – dels de som sysslar<br />
med breakdans, dels suzukigruppen – att komma upp på scenen så att<br />
vi får tacka er ordentligt.<br />
Tack till Latin Kings för den fina tolkningen av Olof Palme, ett modernt<br />
sätt att uttrycka ett tidlöst budskap! Tack för att ni är med oss på vår<br />
kongress!<br />
Tack till breakdansgruppen! Jag kan avslöja för er att det ni gör på scenen<br />
finns det också en grupp i regeringen som sysslar med. Just detta att<br />
röra sig i sidled utan att lyfta fötterna har vi några statsråd som klarar. På<br />
kongressfesten på lördag kväll kommer de att visa mer av den varan.<br />
Vi har också denna härliga suzukigrupp som visar spännvidden i kulturliv<br />
och kulturyttring – unga människor som i gemenskap skapar tillsammans.<br />
Det är en fantastiskt fin början på vår kongress, och det är<br />
tänkvärt, stimulerande och vackert. Tack ska ni ha!<br />
Kongressombud, partivänner! Det är med stolthet som jag på partistyrelsens<br />
vägnar ber att få hälsa er alla varmt välkomna till det socialdemokratiska<br />
partiets 34:e ordinarie kongress.<br />
Här sitter 350 socialdemokratiska kongressombud från hela Sverige,<br />
från Sveriges alla olika verkligheter. Här sitter ombud som, med rätta, är<br />
7
8<br />
stolta. Här sitter ni med stort förtroende från partivännerna där hemma<br />
med er i bagaget. Ett uppdrag har ni också – ett uppdrag att göra skillnad.<br />
Här sitter 350 socialdemokratiska kongressombud som rimligen är bra<br />
mycket mer glada och optimistiska än som var fallet år 1997 när en ordinarie<br />
partikongress senast samlades – fyllda med tillförsikt, men knappast<br />
nöjda. Här finns norrbottningar och skåningar, tyvärr något färre<br />
kvinnor än män, låg- och högutbildade, mörka och ljushyade, 80-talister<br />
och en 20-talist.<br />
Välkommen Axel Gisslén från Örebro till din femte kongress i ordningen!<br />
Axel, denne härlige ideolog och samhällsbyggare från den närkingska<br />
verkligheten, vi längtar efter att få höra dina visdomsord.<br />
Alla ni ombud representerar de olikheter som numera är Sverige. Så är<br />
det, och det är klart att ni inte är nöjda. Så länge den minsta orättvisa<br />
råder och så länge klyftor skiljer människor åt i vårt land, så länge finns<br />
det en uppgift för en svensk socialdemokrat och för svensk socialdemokrati.<br />
Det finns massor att rätta till, och ni ska få göra bruk av er otålighet<br />
och er vilja att förändra.<br />
Framför er har ni en vecka av hårt demokratiskt slitgöra med långa och<br />
heta debatter, nattmanglingar och rösträkningar. Som vanligt har vi<br />
rekordmånga motioner och lika rekordmånga motionssvar. Vi har både<br />
ett förslag till nytt partiprogram och ett förslag till politiska riktlinjer att<br />
ta ställning till. Allt ska vi tröska igenom.<br />
Ut ska komma en stark socialdemokratisk politik som förmår skapa<br />
trygghet i förändringen – för alla, inte bara för några.<br />
Ut ska komma en stark socialdemokrati, redo att gå till val om knappt<br />
ett år. Det är en stor uppgift som ni ombud ska gå i land med. Flera år<br />
framöver kommer era beslut här att forma den socialdemokratiska politiken.<br />
Låt mig särskilt få vända mig till alla er som deltar på er första partikongress.<br />
Ni är fler än på mycket länge. Det är oerhört roligt. Ni ska<br />
känna er särskilt välkomna. För er är det förstås särskilt pirrigt; det är en<br />
spännande resa med många nya intryck att bära med hem. Ni har säkert<br />
en uppfattning om vad ni gett er in på, men jag kan försäkra: Det kommer<br />
inte att bli vad ni trott, utan det kommer att bli mycket värre – och<br />
mycket bättre. Så är det med en partikongress. Samtidigt: Nog känns det<br />
skönt så här i de snabba förändringarnas tid att se ansikten som känns<br />
igen från förra, förrförra, förrförrförra kongressen och kongresser decennier<br />
tillbaka. Det är ungefär det vi menar när vi talar om trygghet i förändringen.<br />
Välkommen Ingvar Carlsson, och välkomna alla ni som tillsammans<br />
med honom tillhör det gamla gardet!<br />
Partisekreterare har alltid spelat en betydelsefull roll i vårt parti. Vi har<br />
ett antal före detta partisekreterare som gästar kongressen. Välkomna<br />
Sten Andersson, Bo Toresson, Mona Sahlin, Leif Linde och Ingela Thalén!
Jag hoppas att Bo Toresson noterar att vi nu har flyttat kongresserna från<br />
september till <strong>nov</strong>ember. Ingen partisekreterare ska som Bosse på sin tid<br />
behöva våndas över den tuffa prioriteringen mellan partikongress och<br />
älgjakt.<br />
Några av våra gäster har också haft uppdraget att vara partikassör.<br />
Välkomna Inger Mäler, Bosse Sundling och Björn Wall! Att vara partikassör<br />
är nästan lika otacksamt som att vara finansminister, men en ack så<br />
viktig balansakt när förslagen från partimedlemmarna hopar sig på<br />
utgiftssidan.<br />
Välkomna också alla ni andra som rest hit från norr och söder, från när<br />
och fjärran, och som kommit från fackförbund och organisationer för att<br />
gästa vår kongress! Vi är glada över att ha så många gäster här. Jag nämner<br />
inte alla de fackliga företrädarna vid namn, utan jag nöjer mig med<br />
att säga att bland oss finns de som bär det facklig-politiska samarbetet i<br />
praktisk gärning på arbetsplatser, i förbund och i LO, med Wanja<br />
Lundby-Wedin i spetsen.<br />
Naturligtvis är jag också glad över att på vår kongress se som gäst Bertil<br />
Jonsson.Du är särskilt välkommen hit.<br />
När jag talar om det gamla gardet vill jag också särskilt hälsa Gertrud<br />
Sigurdsen välkommen hit. Gertrud ägnar dagligen sin tid och kraft åt partiets<br />
organisatoriska och politiska arbete. Hon har med sig en kamrat<br />
från sin regeringstid, Eric Holmqvist,som också hälsas varmt välkommen<br />
hit.<br />
Självklart är vi också glada över att se att vår talman, Birgitta Dahl, tillsammans<br />
med den nyligen avgångne och numera pensionerade partifunktionären<br />
Enn Kokk kommer att följa kongressen här och våra överläggningar.<br />
Enn och Birgitta hälsas välkomna hit.<br />
Of course, we have many international guests. I turn to them and say<br />
a heartfelt welcome to the Swedish Social Democratic Party’s party conference.<br />
It is a Social Democratic Party with a strong European identity,<br />
but at the same time with an ambition to make difference – not only at<br />
home, not only in Europe, but also on a global level, in a global perspective.<br />
We know that we have many friends around the world, and we know<br />
that we co-operate closely with them. One of them will later address this<br />
party conference, the prime minister of Bosnia, Zlatko Lagumdzija. He<br />
is, of course, especially welcome.<br />
I also see in the first row our friend from Estonia, Minister of foreign<br />
affairs and the Social Democratic Party leader, Toomas Hendrik Ilves.<br />
Also he is warmly welcome to our party conference.<br />
Till sist: Alla barn och ungdomar som kommer att finnas här under vår<br />
kongress, ni är också särskilt välkomna. Ni ska tala om för oss vad ni<br />
tycker om Sverige i dag, och ni ska berätta för oss vilka förväntningar ni<br />
har på socialdemokratin och på vår kongress.<br />
9
Tillsammans utgör vi 2001 års socialdemokratiska partikongress. Drivs<br />
gör vi av övertygelsen om alla människors lika värde och rätt. Drivs gör<br />
vi av viljan att förändra och förbättra. Drivs gör vi av tron på människan.<br />
Härmed förklarar jag det Socialdemokratiska Arbetarepartiets 34:e<br />
ordinarie partikongress öppnad!<br />
10<br />
Partivänner, jag ber att vi reser oss upp. Låt oss inleda med att för en<br />
liten stund minnas partivänner som gått bort under kongressperioden.<br />
Många som stått vid vår sida genom åren finns inte längre här. Vi minns<br />
dem med stor saknad men också med mycket värme. Vi minns dem för<br />
allt de gav som människor. Vi minns dem för det engagemang som var<br />
deras och som betytt så mycket för vårt arbete för att förverkliga våra<br />
visioner. Jag tänker på kvinnor och män ur den otroligt starka generation<br />
politiker som jag själv och många i min generation vuxit upp under vingarna<br />
på.<br />
Vi minns Torsten Nilsson, murarsonen från Nevishög i Skåne, debattören<br />
med den vassa tungan, tidigt ute i kampen mot nazismen och<br />
fascismen. Han var SSU-ordförande, och när han slutade på den posten<br />
hade SSU mer än 100 000 medlemmar. Torsten var också den som tog<br />
initiativet till en skola för ungdomsförbundet, det som blev Bommersvik.<br />
I 35 år var han riksdagsman. I 30 år var han ordförande för Stockholms<br />
arbetarekommun och i 26 år medlem av regeringen. Han var också under<br />
en tid partisekreterare.<br />
Partisekreterarposten innehades också av Sven Aspling, i 14 år. Också<br />
Sven har lämnat oss – lokalredaktör för Värmlands Folkblad, partiombudsman,<br />
organisationssekreterare, riksdagsledamot, statsråd, socialminister<br />
under en tid då den svenska välfärdsmodellen utvecklades; oavsett<br />
roll alltid med en formuleringskonst och det otroliga minne för<br />
detaljer som gjorde varje samtal med honom till en svindlande resa<br />
genom arbetarrörelsens historia.<br />
Ingemund Bengtsson, född i ett småbrukarhem i Strucksjö, cykelarbetare<br />
på Monark och riksdagsledamot i 37 år. Han var också jordbruksminister,<br />
inrikesminister och arbetsmarknadsminister. Tiden som riksdagsledamot<br />
avslutade han med att i nio år vara riksdagens talman.<br />
Många av er minns honom just i den rollen.<br />
Vi minns de tidigare statsråden Ulla Lindström, Hans Gustafsson,<br />
Lennart Geijer, Ragnar Edenman, Odd Engström och Leif Blomberg.<br />
Genom sina insatser i socialdemokratiska regeringar och andra uppdrag<br />
inom arbetarrörelsen har de alla gjort avtryck i den svenska samhällsutvecklingen.<br />
I kretsen av dem som tillhört verkställande utskottet vill jag nämna<br />
Essen Lindahl och Valter Åman. Båda dessa betydde mycket för att bibehålla<br />
partiets ställning i Stockholmsområdet. Essen Lindahl var i 13 år<br />
ordförande i Stockholms läns partidistrikt. I 12 år satt han i partiets verkställande<br />
utskott. Valter Åman var bland mycket annat ordförande i
Stockholms arbetarekommun under andra världskriget. Han tillhörde<br />
verkställande utskottet i 16 år och var riksdagsledamot i 15 år. Vi minns<br />
honom inte minst för den viktiga roll han spelade i författningsarbetet<br />
och 1970-talets reformering av arbetslivet.<br />
Lisa Mattson,riksdagsledamot i nästan 25 år och ordförande i kvinnoförbundet<br />
i 17 år, P-O Håkansson, riksdagsledamot i 24 år och revisorssuppleant<br />
i partistyrelsen, samt Bo Martinsson, före detta gruppledare i<br />
riksdagen. Jag nämner dessa tre, men vi hedrar samtidigt de andra kamrater<br />
som vi i dag saknar från arbetet i den socialdemokratiska riksdagsgruppen<br />
och som nämnda tre får representera.<br />
Jag vill också nämna några kvinnor och män som får symbolisera de<br />
vänner bland partiombudsmän, kommunal- och landstingspolitiker och<br />
fackliga företrädare som inte längre finns bland oss:<br />
Ove Holmberg, organisationssekreteraren och den hängivne partiorganisatören,<br />
som alltid lidelsefullt ville diskutera hur partiverksamheten<br />
skulle utvecklas och partiorganisationen stärkas.<br />
Knut Jönsson,som i egenskap av kommunsekreterare på partiexpeditionen<br />
utbildat hundratals kommunal- och landstingsråd och kommunalt<br />
förtroendevalda om att socialdemokratin endast kan förbli stark om vi<br />
har en sammanhållen politik för nationen.<br />
Bertil Karlberg, som med sin fackliga bakgrund i sin roll som sekreterare<br />
i Stockholms arbetarekommun alltid slog vakt om den fackligpolitiska<br />
samverkan.<br />
Kjell Norberg, kommunstyrelseordförande i Norrköping, och Ove<br />
Löfgren, landstingsråd i Västerbotten, rycktes båda bort när de var mitt<br />
uppe i sitt arbete med att utveckla det socialdemokratiska samhällsbygget.<br />
Albert Aronsson, Ruth Kärnek och Gösta Fagerberg från Stockholm och<br />
Stockholms län, som hängivet arbetat med att i kommuner och landsting<br />
förverkliga de socialdemokratiska idéerna.<br />
Karl-Åke Granlund, före detta ordförande i Handels och dessutom i<br />
många år partirevisor, Gunnar Erlandsson, ordförande i Seko och Lars-<br />
Erik Niklasson, före detta ordförande i Statsanställdas Förbund. Vad hade<br />
facklig-politisk samverkan varit utan dessa och de andra fackliga företrädare<br />
som vi saknar i dag?<br />
Låt mig sluta med att nämna en mycket speciell person som jag fick<br />
möta på hans 107-årsdag, nämligen tidigare riksdagsmannen Nils<br />
Elovsson, som gick bort strax före sekelskiftet. Då var han 109 år gammal.<br />
När jag besökte honom på hans 107-årsdag var han mitt uppe i en<br />
period då han, som han uttryckte det, skulle ge en ny historieskrivning åt<br />
snapphanarna. Han var vital och skarp, och han arbetade på en artikel till<br />
Kristianstadsbygdens hembygdsårsbok. Jag frågade honom om han kom<br />
ihåg hur det var vid förra sekelskiftet. Ja, sade han, det gör jag. De ringde<br />
lite i kyrkklockorna och sedan åt vi mat.<br />
11
Jag tänkte på det där när vi efter all våldsam dramatik hade firat det här<br />
sekelskiftet. När jag nu efteråt ska försöka komma ihåg någonting av det<br />
blir det ungefär som Nils Elovsson sade: Vi ringde lite i kyrkklockorna<br />
och åt lite mat – mer än så var det inte. Nils var en märkligt optimistisk<br />
person. Han hade sett mycket. Han hade mött partiets alla ledare och<br />
hade intervjuat August Palm som ung journalist för Smålands Folkblads<br />
räkning. Han tyckte att det var ensamt därför att hans bästa vän hade gått<br />
bort år 1926, F V Thorsson, Hjalmar Brantings finansminister.<br />
Att sitta med Nils Elovsson framför sig var som att sitta med hela den<br />
svenska arbetarrörelsens historia samlad i en persons minne och vetande.<br />
Äldre än så är inte vår rörelse. Detta är också tänkvärt när vi samlas till<br />
kongress och minns dem som gått bort. Det är inte så många generationer<br />
som har verkat i den tradition och i den ideologi som är svensk arbetarrörelses.<br />
När en person som hela tiden varit med lämnar oss blir det en<br />
påminnelse om att mycket kan uträttas under kort tid – någonting som<br />
faktiskt ligger på en kongress både som en uppmaning och som en uppmuntran,<br />
samtidigt som vi när vi samlar oss för att minnas dem som gått<br />
bort gör det i en mycket stor ödmjukhet över att vi fick arbeta tillsammans<br />
med dem och känna dem som våra vänner. Det är därför som vi i<br />
dag sörjer och det är därför som vi i dag saknar – men också vet att vi<br />
fortsätter arbetet, och vi gör det tillsammans.<br />
Vi lyser frid över våra kamrater som har lämnat oss och ägnar dem en<br />
stunds gemensam tystnad.<br />
(Kongressen hedrade de bortgångna med en tyst minut.)<br />
Partivänner! När man samlas på det här sättet i början av en kongress och<br />
när den stämningsfulla tystnad som en parentation alltid avslutas med på<br />
slutet bryts av ljudet från ett barn som jollrar, är det en påminnelse om<br />
vad livet handlar om och vad politiken går ut på.<br />
Det som ligger framför oss och som vi ska syssla med nu en hel vecka<br />
är fantastiskt. Jag ska samla mig till ett tal som jag har gruvat mig för men<br />
som jag ändå tänker ta er tid i anspråk med att hålla. Vi har just nu ett<br />
fantastiskt läge. Det är första gången sedan 1987 som vi samlas till en<br />
kongress som vi äger själva. Det är inte en skenande statsskuld som sätter<br />
dagordningen och tvingar oss att välja mellan pest och kolera. Det är<br />
inte ett jätteavgörande i en enda fråga som dominerar kongressen. Det är<br />
inte massarbetslöshet som helt styr dagordningen.<br />
Den här kongressen kan vi ägna åt vår politik, åt våra idéer och värderingar.<br />
Vi kan ta oss tid att diskutera vad en föränderlig internationaliserad<br />
värld ställer för krav på den socialdemokratiska politiken. Vi kan<br />
ta oss tid att analysera de senaste årens utveckling i Sverige, de nya och<br />
gamla klyftorna i vårt land och hur vi bäst angriper dem. Vi kan ta oss<br />
tid att tala om de problem som vi ser runt hörnet, på lite längre sikt.<br />
12
Partivänner! Socialdemokratin samlas till kongress i en känsla av stort<br />
självförtroende och stigande förväntningar. Vi är i ett läge där vi kan<br />
välja. Vi ska inte prioritera bort utan vi ska pricka för. Vi ska välja politik<br />
för framtiden. Det handlar om vilket Sverige vi vill ha, men det handlar<br />
också om hur vi ska förhålla oss till den omvärld som vi är mer beroende<br />
av än någonsin. Låt mig börja med den.<br />
Partivänner! I går visade TV i repris en dokumentär med scener från<br />
en fotbollsarena en fredagseftermiddag. Där finns cigarrettförsäljare.<br />
Familjer tar plats på läktarna. In förs en kvinna. Hon körs runt på stadion<br />
stående på ett lastbilstak. Hon hör oväsendet från läktarna. Sorlet<br />
stiger. Med blicken skymd av slöjan tvingas hon ned på knä i straffområdet<br />
framför ett av fotbollsmålen. Hon avrättas med ett nackskott.<br />
Detta händer på fotbollsstadion i Kabul. Där avrättas kvinnor efter<br />
påstådda äktenskapsbrott. Där berövas de sitt människovärde. Där släcks<br />
deras liv. När världen skriker ut sin protest mot dessa avskyvärda brott<br />
säger den styrande regimen: Vi kan upphöra med avrättningarna och<br />
börja spela fotboll på stadion igen, men då måste FN betala en ny anläggning<br />
för våra offentliga avrättningar, så att vi kan göra vårt jobb.<br />
Partivänner och kongressombud! Så talar talibanregimen i<br />
Afghanistan. Så talar dessa satans mördare. Så talar diktaturens kreatur<br />
2001. Det finns de som hävdar att vi borde fördöma USA:s bomber. Det<br />
finns de som hävdar att vi borde förhandla med talibanregimen. Jag<br />
säger: Det finns gränser för vad vi accepterar.<br />
Kanske var vi inte så många som reagerade när talibanerna sprängde de<br />
nära 2 000 år gamla Buddhastatyerna i Bamiyangrottorna. Kanske var vi<br />
inte så många som reagerade när kravet på heltäckande slöja infördes för<br />
kvinnor. Kanske var vi inte så många som reagerade när kvinnor förbjöds<br />
arbeta och flickor från åtta års ålder bannlystes ur skolan. Men den 11<br />
september reagerade alla. I ett ögonblick blev världen annorlunda.<br />
I Kabul fortsätter avrättningarna, i Afghanistan fortsätter förtrycket.<br />
Medan talibanregimen gömmer hjärnorna bakom dåden i New York och<br />
Washington sluter sig världen samman i kamp mot den globala terrorn.<br />
Det är runt ett starkt FN och dess kraftfulle generalsekreterare – båda,<br />
organisationen och sekreteraren, förärade Nobels fredspris – som världen<br />
sluter upp. Sverige måste helhjärtat och varaktigt stå upp för rätten.<br />
Därför ger Sverige sitt stöd när USA nu utövar sitt självförsvar. Allt<br />
annat är otänkbart för mig som demokrat och som socialdemokrat.<br />
Alla länder har rätt till självförsvar, en rätt som gäller även vid storskaliga<br />
terroristattacker som den som drabbade USA den 11 september. Det<br />
har FN:s säkerhetsråd bekräftat i två resolutioner. Det är en rätt som<br />
omfattar även militära medel. Men – och det är lika självklart – självförsvar<br />
i form av en militär aktion måste ske i överensstämmelse med folkrätten.<br />
Det betyder att det måste vara riktat mot legitima och avgränsade<br />
mål. Det betyder att varje insats måste vara proportionerlig i förhållande<br />
13
14<br />
till sitt syfte. Det betyder att den som genomför aktionen så långt det är<br />
möjligt måste se till att oskyldiga civila inte drabbas.<br />
För svensk socialdemokrati har folkrätten alltid varit en hörnsten.<br />
Världen behöver ett regelverk som skyddar människors säkerhet i alla<br />
nationer, små som stora. Världen behöver regler som slår fast att den<br />
gemensamma utgångspunkten alltid måste vara alla människors lika<br />
värde och alla nationers lika rätt. För detta finns FN, och för detta finns<br />
folkrätten.<br />
Men det främsta regelverket, FN-stadgan, kom till för snart 60 år<br />
sedan. Allt kunde inte förutses av FN-stadgans fäder. Hotet mot internationell<br />
fred och säkerhet förändras. Folkrätten måste följa med,<br />
utvecklas och anpassas. Vem ska göra det? Vem ska uttolka folkrätten?<br />
Som jag ser det finns det bara ett svar: FN och dess säkerhetsråd. Det är<br />
vad som just nu sker. Säkerhetsrådet stiftar ny internationell lag. Vi har i<br />
dag ett FN och ett säkerhetsråd som tar sitt ansvar, som fyller det tomrum<br />
och de oklarheter som kan finnas i folkrätten.<br />
FN gör också stora insatser för att minska det mänskliga lidandet<br />
bland flyktingar. FN har agerat kraftfullt för att stoppa tillflödet av<br />
pengar till den internationella terrorismen. FN förbereder återuppbyggnaden<br />
av ett demokratiskt och fritt Afghanistan. Vi har i dag en värld i<br />
större sammanhållning. Sida vid sida under FN:s vingar står i dag stater<br />
som vi vant oss vid att se som bittra fiender. Där står USA och Ryssland,<br />
där står Indien och Pakistan. Det är en helt ny situation. Mitt i oron<br />
inger den hopp.<br />
Detta ska vi värna. FN fungerar nu på många sätt precis som vi i ett<br />
litet land som Sverige önskar, med kraft i sitt agerande, med stark uppslutning<br />
från medlemsländerna, med förmåga att värna freden, demokratin<br />
och människovärdet.<br />
Kongressombud! Det gångna halvåret har Sverige varit ordförande i<br />
EU. Det gav oss uppmärksamhet och en chans att visa upp vårt engagemang.<br />
Det gav oss också möjligheter att visa att det går att påverka, det<br />
går att förändra också för ett litet land som Sverige. Ordförandeskapet<br />
var en fin erfarenhet för oss som socialdemokrater och internationalister.<br />
Det blev en framgång. Vi lyckades göra skillnad på de områden som vi<br />
prioriterat.<br />
Vi förde utvidgningen framåt, detta stora projekt lika fyllt av utmaningar<br />
som av möjligheter. Nu har vi en tidtabell för vår generations<br />
historiska chans att slutligt sätta stopp för Europas uppdelning i öst och<br />
väst och värna fred och samarbete i vår del av världen. Sverige bidrog inte<br />
minst i samband med toppmötet i Stockholm till att nya steg togs mot<br />
ekonomiska reformer och full sysselsättning i Europa.<br />
I Göteborg lade vi fast politiken för omställningen av Europa till ekonomisk<br />
hållbarhet. Alla har kunnat se att vi som arbetade med ordförandeskapet<br />
trivdes i våra roller. Visst var det arbetsamt, men det var också
mycket roligt. Särskilt glad är jag för framgångarna på utrikespolitikens<br />
område. För EU:s räkning fick vi chansen att på plats, i Pyongyang och<br />
i Söul, uttrycka stöd för den fortsatta försoningsprocessen mellan Nordoch<br />
Sydkorea.<br />
Med Anna Lindh i spetsen visade sig EU moget en större roll i utrikespolitiken,<br />
inte minst genom agerandet kring den uppblossande konflikten<br />
på Balkan. Vi kommer strax att få glädjen att lyssna till Bosniens<br />
premiärminister Lagumdzija.<br />
Det var också under det svenska ordförandeskapet som EU för första<br />
gången agerade samordnat i Mellanösternkonflikten. Att åstadkomma<br />
ett tydligt agerande från EU:s sida för att främja en fredlig utveckling i<br />
Mellanöstern var ett av våra främsta mål som ordförandeland.<br />
Kongressombud! Konflikten mellan Israel och palestinierna måste få<br />
en politisk lösning. Resten av världen har ett ansvar för att få parterna att<br />
återvända till förhandlingsbordet. En uppgörelse måste komma till stånd<br />
som vilar på FN:s resolutioner 242 och 338 – återigen folkrätten. Israel<br />
måste dra sig tillbaka från de ockuperade områdena, bosättningarna<br />
måste utrymmas, avrättningarna måste sluta och de palestinska terrordåden<br />
måste upphöra.<br />
Allt detta har vi på torsdag möjlighet att direkt framföra till två av konfliktens<br />
nyckelpersoner. Då kommer Osloavtalets båda huvudarkitekter<br />
att mötas i överläggningar här. Då talar fredspristagaren och den israeliske<br />
utrikesministern Shimon Peres till kongressen. Då talar också det<br />
palestinska rådets talman, en av Fatahs grundare, Abu Ala till kongressen.<br />
Då kommer världens blickar att riktas mot Sverige och vår kongress här<br />
i Västerås.<br />
Partivänner! Sverige har kunnat göra skillnad. Sverige kommer att<br />
kunna göra skillnad. Socialdemokratin kan, vill och måste göra skillnad.<br />
Samtidigt som världen växer samman klyvs den. Den klyvs av orättvisor.<br />
Samtidigt som världens samlade rikedomar bara växer vidgas klyftorna<br />
mellan och inom nationerna. En värld där klyftor och orättvisor växer är<br />
en värld av konflikter. Det vet vi.<br />
Det närmaste året har vi en avgörande chans. Om ett år, mitt under<br />
brinnande valrörelse, mellan valmötena i Jönköping och Jakobsberg, planerar<br />
jag att åka till Johannesburg i Sydafrika. Då går uppföljningen av<br />
Stockholmstoppmötet 1972 och Riomötet 1992 av stapeln. Världens<br />
länder samlas för att tala om sådant som rör alla oavsett om vi bor i<br />
Karesuando eller i Kapstaden. Det handlar för det första om att göra<br />
utvecklingen ekologiskt hållbar. Det handlar om Kyotoprotokollet och<br />
vårt ansvar för att få ned utsläppen till en nivå som jorden och människorna<br />
långsiktigt tål. Det handlar om kommande generationers överlevnad.<br />
När jag höll mitt installationstal som nyvald partiordförande på kongressen<br />
1996 skisserade jag en vision om det gröna folkhemmet, en vision<br />
om ett samhälle som förmår korsbefrukta ny teknik och ansvar för mil-<br />
15
16<br />
jön på ett sätt som driver på utvecklingen. Jag ville se ett Sverige i ledningen<br />
för omställningen till en hållbar utveckling. Talet utarbetade jag<br />
tillsammans med den fantastiske visionären Stefan Edman och den praktiske<br />
samhällsbyggaren Olof Eriksson, båda sedan engagerade i statsrådsberedningen<br />
under några år, inte så sällan våldsamt angripna av den borgerliga<br />
pressen, lätt förlöjligade.<br />
Men Stefan och Olof hade rätt. Fem år senare, nu i oktober 2001, kommer<br />
beviset genom en pressrelease från the World Conservation Union,<br />
WCU, en organisation som samlar 10 000 forskare och experter från 181<br />
länder. Sverige ligger på första plats. Det är Sverige som bäst förmår öka<br />
välståndet utan att samtidigt öka trycket på miljön. Det ger oss argument.<br />
Det ger oss trovärdighet. Det ger oss större möjligheter att starkt<br />
driva på när världen sammanstrålar i Johannesburg. Det ger oss ansvar.<br />
Det här ska vi för det första samlas omkring.<br />
För det andra: Ett absolut avgörande område är fattigdomsbekämpningen.<br />
Utvecklingen blir aldrig hållbar så länge miljoner människor förnekas<br />
delaktighet i den. 800 miljoner människor lider av svält, hunger<br />
och undernäring. Fattigdomen ska halveras till 2015. Det är det mål som<br />
vi enats om i FN. De svältande har blivit 6 miljoner färre varje år under<br />
de senaste fem åren. Det räcker inte. Det måste vara 22 miljoner människor<br />
om året om målet ska kunna nås.<br />
Bistånd är strategiskt. Där stärker Sverige sina insatser i en redan<br />
ledande position. Men bistånd räcker inte för att häva fattigdomen.<br />
Därför måste vi för det tredje få till stånd en öppen och rättvis handel.<br />
Handelssystemet måste reformeras. EU river nu tullmurarna och öppnar<br />
sina marknader för de 49 fattigaste länderna för allt utom vapen. De<br />
internationella finanssystemen ska ses över. Sverige driver på för att nästa<br />
WTO-möte i Qatar blir starten för en ny förhandlingsrunda, en som sätter<br />
u-ländernas behov främst.<br />
För det fjärde: Nord–syd-dialogen måste återupptas. På FN:s rasistkonferens<br />
i Durban fick nord–syd-dialogen en rejäl törn. Dialogen om<br />
hur klyftorna ska minska mellan världens fattiga och rika länder måste<br />
tas upp igen och förstärkas. Efter den senaste tidens händelser står FN<br />
och dess generalsekreterare starkare än på länge. Ambitionerna är höga<br />
inför mötet i Johannesburg nästa år.<br />
I Johannesburg sammanstrålar alla de här uppgifterna: kampen mot<br />
miljöförstöringen, fattigdomsbekämpningen, en rättvis världshandel, en<br />
förnyad nord–syd-dialog. På alla dessa områden vill och kan Sverige gå i<br />
spetsen. Nu samlar vi en internationell offensiv. Detta är en uppgift för<br />
regering och riksdag. Vi ska bjuda in andra riksdagspartier. Vi ska bjuda<br />
in näringslivet, Organisationssverige, föreningar och folkrörelser.<br />
Men detta är lika mycket en utmaning för svensk arbetarrörelse. Vi ska<br />
använda våra internationella nätverk och progressiva krafter. Vi ska<br />
använda det nya socialdemokratiska Europapartiet och Socialistinternationalen.<br />
Så kan Sverige göra skillnad. Så kan Sverige ta sitt ansvar. Så
kan Sverige få del av förbättringarna. Olof Palme sade följande: ”Detta är<br />
vår värld. Av den är vi beroende. Mot den har vi ansvar.” Just så är det,<br />
och just så hänger det ihop.<br />
Jag får många brev från barn och ungdomar. Ibland får jag hela paket<br />
med teckningar, och det fick jag nyligen från en fjärdeklass i Nävekvarns<br />
skola i bruksorten Nävekvarn, med Sveriges vackraste folkpark. I den<br />
klassen hade man tänkt till och funderat över situationen i Afghanistan.<br />
Julia hade tecknat, och på hennes teckning står det: Jag tycker att USA<br />
är dum! Tänk på barnen som är döda! Helena är besviken. Hon har växlat<br />
pengar: Kan du inte göra så att jag får 300 franska franc mot 300 kronor<br />
när jag nästa gång reser till Frankrike?<br />
Lisa grubblar över torsken: Kan inte ni i regeringen bromsa fiskandet<br />
av torsk, så att den finns kvar för den generation som kommer efter?<br />
Ellen beskriver tillståndet i sin skola: Nu måste vi ta med oss egna pennor<br />
och sudd. Tycker du inte att det är fel?<br />
Ja, vad ska man svara på allt detta? Hur förklarar man snabbt och<br />
enkelt globaliseringen av ekonomin och FN:s roll, rovdriften och miljöförstöringen<br />
som inte bara hotar torsken, budgetsaneringen och det<br />
kommunala självstyret?<br />
Det är inte helt lätt, men samtidigt också lite fel tänkt, vi gör ofta det<br />
här felet, inte minst jag: Vi vill så gärna förklara. Kanske borde vi i stället<br />
försöka lyssna lite mer. Globaliseringen är de här barnens vardag. Den<br />
behöver inte förklaras. Sverige bebor världen, och världen bebor Sverige.<br />
Mamma pratar engelska i mobiltelefonen, pappas jobb försvann till<br />
Estland. Klasskompisarna har släkt i alla möjliga länder, reser och växlar<br />
pengar. Det är sådant man gör.<br />
Hur vi än resonerar uttrycker Julias teckning bara vad vi alla känner:<br />
vrede och sorg över varje barn som dödats eller skadats i en värld av<br />
ofred, otrygghet i en tid då varje Rapportsändning handlar om bomber<br />
och terrorism. Vad de här barnen kräver av mig och av dig, av oss alla, är<br />
att vi tar vårt ansvar för att göra denna snabbt föränderliga värld säkrare<br />
att leva i, trygghet. Vad som krävs av oss är att vi förmår leva upp till vårt<br />
internationella ansvar och solidaritet med människor i en värld som både<br />
är stor och liten, långt borta och nära på en och samma gång. Vad som<br />
krävs är att vi fortsätter att vara kritiska.<br />
Jag är också orolig för torsken, orolig för kemikalierna som förgiftar<br />
mark och vatten. Jag är orolig för klimatförändringarna. Jag håller med<br />
om att skolan måste ha resurser för pennor och sudd till barnen, självklart.<br />
Jag vill mer än så med skolan. Jag vill att skolan ger alla barn både<br />
kunskap och kärlek – alla barn, inte bara några. Och om skolan inte är<br />
tillräckligt bra, och det är den ibland inte, så låt oss använda den här kongressen<br />
till att lägga fast en politik som gör den bättre.<br />
På så sätt, partivänner, tar vi barnens oro på allvar och gör praktisk<br />
politik av den diskussion som pågår i hela samhället. Det är det vi ska<br />
ägna oss åt den här veckan.<br />
17
18<br />
Det är dags för oss att påbörja vårt veckolånga politiska projekt.<br />
Numera heter ju allting projekt – detta fördärv av språket. Stryk det från<br />
talet. Det är dags att börja vårt veckolånga seminarium i politik som ska<br />
resultera i beslut och handling.<br />
I morgon rullar partikongressen i gång på allvar med debatten om partiprogrammet.<br />
Vi ska diskutera långsiktigt och utifrån våra grundläggande<br />
värderingar. Thomas Östros, som lett programarbetet, kommer att<br />
lotsa kongressen fram till centrala ställningstaganden.<br />
Vi ska ta ställning till vilken väg vi ska gå när det gäller den offentliga<br />
sektorn. Vi ska ställa allemansrätt mot rikemansrätt. Vi ska klargöra vad<br />
vi ser för risker med det privata vinstintressets intåg i välfärden. Det gäller<br />
att inte tappa kompassen. Det är målen vi ska koncentrera oss på.<br />
Medlen kan skifta. Vilken väg vi väljer kommer framför allt att vara<br />
avgörande för våra barns livsvillkor.<br />
Vi ska ta ställning till klyftorna i Sverige. Vi ska klargöra vår samhällsanalys.<br />
Vi vet att klassanalysen inte längre räcker till för att förklara de<br />
klyftor och orättvisor som står i vägen för så många människors utveckling<br />
och liv i Sverige i dag. Det krävs bättre analysredskap för att förhindra<br />
att de barn som växer upp i Sverige i dag hämmas av olika hinder<br />
för att de fötts med en mörkare nyans i huden eller ett funktionshinder,<br />
för att de vuxit upp till en viss sexuell läggning eller helt enkelt för att de<br />
vuxit upp till kvinnor. Det kan socialdemokratin aldrig acceptera.<br />
På onsdag morgon startar vi med förslaget om politiska riktlinjer. Steg<br />
för steg, område för område ska vi lägga fast den socialdemokratiska politiken<br />
för den kommande mandatperioden. Vi ska peka ut vad som är viktigt<br />
och vad vi vill göra först. Jag vet vad jag tycker är viktigast. Det är<br />
barnens och de ungas situation. Det är det som upprör och skrämmer<br />
mig mest. Det är många barn som står ensamma i dagens värld, och det<br />
är komplext. Det är svåra valsituationer, och det är snabba beslut som<br />
krävs av barn. Vi kan tycka att det är jobbigt. Jag tycker att det är jobbigt<br />
med all den kunskap och erfarenhet jag har, men också barn och unga<br />
lever i samma värld som jag gör och utsätts för samma tryck att snabbt<br />
ha en uppfattning.<br />
Många barn har en vuxenvärld omkring sig i skolan, i omsorgen, i<br />
hemmiljön som inte förmår att erbjuda tillräcklig trygghet. Jämnåriga<br />
sviker, eller gör ont värre i sin egen brist på värden att styra efter. Alltför<br />
många unga går ut i världen med för dåliga kunskaper och för svag självkänsla.<br />
Vad möts de av? En alltför hög ungdomsarbetslöshet i kombination<br />
med en bostadsbrist som gör det omöjligt att ta steget fullt ut in i<br />
vuxenvärlden och börja ta ansvar, segregation som reser murar framför<br />
både anställningsintervjun och kvällens disko – nedrigheter i det lilla.<br />
Våld och droger erbjuder en flykt från ledan eller hetsen, från kraven<br />
eller ensamheten. Det finns där, alldeles för nära till hands. Anorexi,<br />
kickers, ecstacy, underkänt, mobbning, PBU – vad säger ord som dessa
om Sverige? Vad säger de om vad vi socialdemokrater måste göra? Det är<br />
inte lätt. Hade det räckt med betyg från årskurs ett hade vi infört det.<br />
Hade det räckt med barnavdrag i deklarationen hade vi varit för det.<br />
Hade det räckt med en enkel lagstiftningsändring så skulle vi ha genomfört<br />
den. Men det finns inga enkla lösningar.<br />
Det här ska vi diskutera, det här ska vi fördjupa oss i. Vi ska vända,<br />
vrida på det, vi ska formulera vår politik. På onsdag startar vi det arbetet.<br />
Lars Stjernkvist och Anna Lindh har tid på sig för sin odyssé i demokratiarbete,<br />
från partiföreningens verklighet och det inre partiarbetet och<br />
vidare ut på den världsarena där vår säkerhet avgörs. Bosse Ringholm kommer<br />
under onsdagen också att få tillfälle att ge oss sin bild av vårt ekonomiska<br />
läge och den pågående konjunkturavmattningen. Han kommer<br />
då, det kan jag skvallra om så länge det stannar mellan oss här på kongressen,<br />
att presentera förslag till åtgärder som kan möta avmattningen i<br />
ett läge där arbetslösheten riskerar att börja växa igen. Det kommer att<br />
vara riktat till landets kommuner och landsting, och det kommer att ha<br />
temat: Satsa på vården och omsorgen och gör det nu. Det är viktigt.<br />
Jag ska inte föregripa Bosse Ringholms anförande, jag skulle väldigt<br />
gärna ha gjort det, men jag tyckte att han själv bör få släppa nyheterna.<br />
Men då kan väl jag säga så här: När vi kallade till den här kongressen<br />
hade vi ett helt annat ekonomiskt läge än vad vi har i dag. I dag är vi<br />
osäkra. Vi är glada för att vi har en så stabil statsfinansiell situation att vi<br />
också kan hantera en osäker värld och klara vår välfärd. Det är vi glada<br />
för, för det gör vi.<br />
Vi satsar mer än något annat land nästa år på att hålla uppe efterfrågan<br />
och värna välfärden. Det är viktigt för att klara jobben, och det tänker<br />
vi fortsätta med. Det kan vi göra därför att vi har gått igenom de år<br />
som vi just har bakom oss och gjort det efter vissa ekonomiska principer.<br />
Det har skapat frihet att bedriva politik. Det har skapat en möjlighet att<br />
se till att vi värnar välfärden också i svåra tider.<br />
För mig är det viktigt att säga att nu när vi samlas ska vi koncentrera<br />
oss på att diskutera hur vi ska inte bara fördela det vi har skapat utan<br />
också hur vi ska fortsätta att skapa nytt, fortsätta att utvecklas. Tänk vilket<br />
fantastiskt land Sverige är! Vilken bedrift! Vi har inte fått så där alldeles<br />
för mycket gratis. Vi var en gång i tiden ett av världens fattigaste<br />
länder, ohyggligt fattigt, så fattigt att hundratusentals av de unga lämnade<br />
landet därför att här fanns en hopplös framtid. Så vänder alltihop.<br />
Det byggs upp ett välfärdssamhälle av modellkaraktär.<br />
Vi klarar att tävla med nästan vem som helst världen över på olika<br />
områden, och vi gör det med bibehållna ambitioner att fördela rättvist.<br />
Vi tror till och med att det är så att just detta att fördela rättvist driver på<br />
våra möjligheter att tävla med andra.<br />
Vi ska ägna tid på den här kongressen åt att diskutera hur vi också i<br />
fortsättningen ska klara denna tävlan, för den kommer vi att leva med.<br />
19
20<br />
Vid det ögonblick vi förtröttas där blir förr eller senare basen för allt det<br />
vi vill göra i form av rättvis fördelning och sociala reformer nästintill<br />
omöjligt att hantera. En kongress som sysslar med fördelning, och en<br />
kongress som sysslar med hur vi ska skapa den tillväxt som vi också ska<br />
fördela, hoppas att jag vi har framför oss.<br />
Men Bosse Ringholm är i den lyckliga situationen att det är han som är<br />
finansminister, och det är han som ska hålla de talen. Jag avundas honom<br />
verkligen. Vill ni höra mig hålla ett sådant tal blir det inte vid partikongressen,<br />
men jag kan komma till någon distriktskongress och lägga ut<br />
texten om ni vill: Ringholm, han visste vad han gjorde!<br />
Den demografiska utvecklingen, tillsammans med utflyttningen från<br />
vissa kommuner, har redan ställt till i stora delar av landet att den offentliga<br />
sektorn är i en situation av brist på arbetskraft, samtidigt blir de äldre<br />
allt fler. Det är det vi i det här läget måste prioritera. Fortfarande gäller<br />
att verksamheter måste prioriteras före transfereringar. Skälet är enkelt.<br />
Du kan inte operera dig själv när du blir allvarligt sjuk – hur bra sjukförsäkring<br />
du än har. Du kan inte sköta dig själv när du blir så pass gammal<br />
att det inte går att stiga ur sängen – hur bra pension du än har. Du kan<br />
inte som förälder själv ordna barnens skolgång – hur hög lön du än har.<br />
Detta är självklart, vi är beroende av varandra. Är vi mer beroende av<br />
någonting annat än just detta som är verksamheter inom den så kallade<br />
gemensamma sektorn? Det är kärnan i välfärdssamhället. Det går först.<br />
För mig är det självklart, och det är socialdemokratins inriktning.<br />
På torsdag sätter vi i gång att diskutera välfärden. En grundläggande<br />
fråga för barnens villkor men också för det ämne som vi kommer att diskutera<br />
fram emot torsdag kväll är ett Sverige där klyftorna minskar. Det<br />
blir en ansträngande dag, var så säkra. Det är ingen konst att förargas<br />
över växande klyftor, orättvisor och fördomar. Det gör vi dagligen. En<br />
större konst är att hitta de åtgärder som bryter dem, som förmår överbrygga<br />
klyftorna, som river hindren. Den utmaningen ger vi oss i kast<br />
med under torsdagen.<br />
På fredag morgon kommer kongressen att vara framme vid en annan<br />
socialdemokratisk huvudfråga, jobben. Människors vilja till arbete är<br />
nationens främsta tillgång. Arbetslösheten är det främsta slöseri en<br />
nation kan ägna sig åt. Vårt mål är full sysselsättning. Något annat mål<br />
kan svensk arbetarrörelse aldrig ha. Det är dit vi ska. Vi ska diskutera hur<br />
jobben och arbetsplatserna ska utformas för att bli mänskligare. Vi måste<br />
peka ut vägarna framåt. Vi vet att vi går mot arbetskraftsbrist, och vi vet<br />
att alla behövs som kan göra nytta på arbetsmarknaden.<br />
Det handlar om att tränga tillbaka diskrimineringen på arbetsmarknaden,<br />
om lika lön, om större makt över vardagen. Det handlar om att hitta<br />
vägar för att bryta den skenande ohälsan. Det handlar om arbetstiderna<br />
men också om arbetsorganisation och inflytande, arbetsrätt och arbetsmiljö.<br />
Mona Sahlin ska lotsa oss genom den debatten.
På fredag kväll gästas kongressen av en partiordförande vars parti också<br />
går till val i september nästa år. Han leder en nation på 80 miljoner invånare,<br />
ett land i hjärtat av Europa. Vi kommer att kunna hälsa en av<br />
Europas viktigaste politiker välkommen till vår kongress. Vi kommer att<br />
få lyssna till Tysklands förbundskansler, SPD:s ordförande Gerhard<br />
Schröder. Sedan fortsätter vi med våra egna vardagsbekymmer, som<br />
numera i så stor utsträckning avgörs av de internationella förhållandena.<br />
Vi fortsätter med diskussionen om hur Sverige ska utvecklas. Det gör vi<br />
med Ulrica Messings hjälp.<br />
På lördagen ska Bosse Ringholm slutligen hjälpa oss att staka ut vägen<br />
mot ett skattesystem som bidrar till att öka rättvisan och en tillväxt som<br />
är hållbar också i de ekologiska och sociala perspektiven.<br />
Partivänner! Fortsatt utveckling kräver ökad jämlikhet, ökad jämlikhet<br />
kräver fortsatt utveckling. För oss socialdemokrater har detta alltid varit<br />
en sanning, att jämlikhet och utveckling förutsätter varandra. Det gäller<br />
i ett nationellt perspektiv men också i globala sammanhang. Alla folks<br />
frihet, säger vi, inte bara svenska folkets; hela världens fred, säger vi, inte<br />
bara i vår del av världen. Vi säger det därför att vi vet att det inte finns<br />
några genvägar. Antingen samarbetar vi för att skapa utveckling och delar<br />
på dess frukter eller så blir vi alla på sikt förlorare.<br />
Vi påverkas alla förr eller senare oavsett var vi befinner oss. Det har ni<br />
sett hemma. Det kommer som ett nytt varsel från Flextronics i<br />
Katrineholm eller ännu en nyanländ flyktingfamilj till förläggningen i<br />
Gimo. Det kommer som en översvämning i Glafsfjorden i Arvika eller<br />
som ett skri av vrede över hindrande världspatent på bromsmediciner<br />
mot hiv. Det kommer som ett larm om galna ko-sjukan eller som en<br />
sjunkande Ericssonaktie på Stockholmsbörsen.<br />
Det hänger ihop. Vi blir aldrig trygga i Sverige om inte också andra<br />
människor, hundratals mil från våra gränser, också känner trygghet. Så är<br />
det, och det har jag sagt förut. Vi blir alla starkare om alla är med, om<br />
ingen lämnas utanför.<br />
Jag tänker inte stå här på en socialdemokratisk kongress och nämna<br />
andra partiledare vid namn, men nu tvingas jag till det nästan. När<br />
Moderata samlingspartiet hade samling senast var den vanligast förekommande<br />
personen i deras tal undertecknad. Den moderate partiledaren,<br />
den borgerliga statsministerkandidaten, lyckades med bedriften att<br />
nämna mig vid namn 17 gånger under sitt inledningsanförande. Lyckliga<br />
han!<br />
Låt oss utifrån vårt eget självförtroende ägna oss åt vår egen politik.<br />
Det är den vi ska mejsla ut, det är den vi ska förfina. Vår huvudmotståndare<br />
i det stundande valet är inte en partiledare eller inte ens i första hand<br />
ett borgerligt parti. Vår främsta huvudmotståndare är som alltid samhällets<br />
orättvisor. Vår främsta motståndare är arbetslösheten och de klyftor<br />
som växer mellan människor och landsändar i Sverige.<br />
21
22<br />
Vi ska gå ut i valrörelsen och tala om vår politik, och vi ska självklart<br />
veta, och väljarna ska veta, vad våra förslag ska ställas mot. Vi ska gå ut i<br />
valrörelse och tala om hur vi ser på kampen mot arbetslösheten och för<br />
anställningstryggheten. Vi ska tala om våra förslag till en bättre a-kassa,<br />
en bättre arbetsskadeförsäkring och vår väg mot ett mänskligare arbetsliv.<br />
Mot detta ska vi ställa en avvecklad arbetsmarknadspolitik, en försämrad<br />
arbetsrätt, inskränkt konflikträtt, en försvagad fackföreningsrörelse,<br />
en sämre a-kassa.<br />
Vi ska gå ut och tala om våra förslag för ökad rättvisa, om maxtaxa i<br />
äldre- och barnomsorg, om pensioner och rättvisa skattesänkningar, om<br />
bättre sjuk- och föräldraförsäkring. Mot detta ska vi ställa extrema skattesänkningar<br />
för de rika som de sämst ställda får betala i form av försämrade<br />
sociala försäkringar eller högre avgifter i barnomsorgen.<br />
Vi ska tala om vad vi menar med rättvis fördelning, om att hålla ihop<br />
och sprida utveckling i landet. Mot detta ska vi ställa den politik som går<br />
ut på att avveckla den kommunala skatteutjämningen, skära ned regionalpolitiken,<br />
sälja ut marken och privatisera Posten och Vattenfall.<br />
Vi ska tala om vad vi menar med ansvar för våra gemensamma resurser.<br />
Mot det ska vi ställa varje politisk kraft som lägger förslag om reformer<br />
eller skattesänkningar som inte är finansierade, som sätter sin tilltro<br />
till de så kallade dynamiska effekter som en gång slungade Sverige in i<br />
ekonomiskt moras.<br />
Vi ska gå ut och tala om tryggheten, om vår politik för en bra skola för<br />
alla barn, en god sjukvård för den som blir sjuk och en bra omsorg på<br />
ålderns höst – för alla efter behov, inte efter plånbok. Mot det ska vi ställa<br />
de krafter som för inte alltför länge sedan talade om latmaskar och trygghetsnarkomaner.<br />
Mot det ska vi ställa den politik som släpper loss det<br />
privata vinstintresset i en så viktig verksamhet som välfärden och börjar<br />
laborera med privata försäkringslösningar som ett sätt att finansiera vård<br />
och omsorg.<br />
Detta är inte tom kongressretorik. Detta är knastertorr riksdagsprosa,<br />
för de här förslagen ligger redan sedan någon månad på riksdagens bord,<br />
snyggt och prydligt nedskrivna i borgerliga partimotioner. Det finns en<br />
frontlinje i svensk politik. Den går här. Vårt gemensamma uppdrag är att<br />
visa på vilken sida om den socialdemokratin står.<br />
Partivänner! På söndag faller klubban sista gången på denna kongress.<br />
Då har vi justerat kompassnålen och lagt ut kursen. Då styr vi mot den<br />
15 september nästa år. Välkomna!<br />
Jag har nu glädjen att presentera, som en representant för våra internationella<br />
gäster, premiärministern, förre utrikesministern från Bosnien,<br />
Mr Lagumdzija.
Hälsning från kongressens internationella gäster, Zlatko Lagumdzija<br />
Zlatko Lagumdzija, Bosnien: Kära vänner! Jag vill tacka Göran Persson för<br />
att han inbjudit mig hit och gett mig det här tillfället att få lyssna till<br />
hans tal och också själv säga några ord.<br />
Det är en stor glädje för mig att få tillfälle att tala här inför svenska<br />
socialdemokrater, för Sverige var och är fortfarande ett land som ger nytt<br />
hopp till tiotusentals människor i mitt land. Omhuldade av den svenska<br />
gästfriheten och solidariteten är många av dem och deras barn nu<br />
svenska medborgare, likaväl som de är bosnier, och de skapar nu en ny<br />
obrytbar länk mellan våra två länder.<br />
Jag måste få ge uttryck för en särskild känsla av tacksamhet i dag då jag<br />
på sätt och vis så att säga firar min åttonde födelsedag. År 1993, efter att<br />
ha blivit allvarligt sårad när jag gick på en gågata, efter nio operationer<br />
och tre månader på Sarajevo sjukhus, transporterades jag till Stockholm.<br />
Min vän och läkare erkände senare att de hade fört mig till Sverige för<br />
att vara säkra på att ingen skulle anklagas efter att jag dött. Det är vad<br />
som sades, jag minns inte hur det var när jag vaknade på Karolinska sjukhuset<br />
efter en tydligen lyckad operation. Min mor förstod nästan inte ett<br />
ord av vad jag sade. Hon tänkte senare att det påminde om det svenska<br />
språket. Den enda vetenskapliga förklaringen kan vara att transfusionen<br />
av fyra liter blod under långa operationer hade gjort mig fullblodssvensk.<br />
Så jag måste be om ursäkt för att svenskan och den svenska accenten försvunnit.<br />
Uppenbarligen har mitt bosniska blod tagit över igen!<br />
Men en sak som inget blod kan ta ifrån mig eller någon av er, tror jag,<br />
är att vi delar samma universella socialdemokratiska värden. Solidaritet<br />
och rättvisa är de två grundläggande värden som vi tillsammans tror på<br />
och vill leva med. Vi alla måste använda den fruktansvärda inhumana och<br />
amerikanska tragedin från den 11 september till att angripa själviskhet<br />
och isolationism, angripa orättvisor och fattigdom med hjälp av nya och<br />
bredare demokratiska initiativ. Med tanke på att jag kommer från<br />
Bosnien och Hercegovina – som sågs av högeraktivister och av radikaler,<br />
lokala som globala som ett problematiskt och diskutabelt balkanskt land<br />
på grund av dess multietniska, multikulturella och multireligiösa natur –<br />
är jag särskilt känslig för terrorism som missbrukar religiositet och riskerar<br />
inte bara lokala utan även globala samhällen.<br />
Under tio år av krig i Bosnien och Hercegovina och under de första<br />
åren av återuppbyggnad och rekonstruktion av landet vittnade vi om att<br />
terrorism, religiös fundamentalism, nationalism och segregation inte kan<br />
föda något annat än krigsförbrytare, organiserade brottslingar, fattigdom<br />
och orättvisor. I detta avseende ger vi nu stöd åt olika aktioner, vi som<br />
land, vi som regering och vi som folk, aktioner riktade mot terroristerna<br />
i Afghanistan. Men samtidigt tycker jag att vi borde vara mer aktionsorienterade<br />
när vi kräver snabb och massiv hjälp för människorna i<br />
Afghanistan och omgivande områden som också har behov av olika slags<br />
humanitär hjälp.<br />
23
24<br />
Kriget mot terrorism är rättfärdigt, det är ett berättigat krig, men vi<br />
kommer alla att vara förlorare om vi inte gör allt som står i vår makt för<br />
att hjälpa oskyldiga människor som lider i dag. Jag vet vad det betyder,<br />
för jag tillbringade tre år i en medeltida belägring av min stad Sarajevo.<br />
Belägringen var organiserad av människor som senare åtalades och definierades<br />
som krigsförbrytare. Men jag och mitt folk – här talar jag för<br />
mig – hatar ingen. Jag är bara tacksam gentemot de människor som<br />
hjälpte oss när vi var i en sådan problematisk situation.<br />
I dag vill jag säga att den bosniska regeringen är en del av lösningen,<br />
medan nationalister och krigsförbrytare som var i regeringen snarare<br />
skulle kunna betraktas som en del av problemet, inte lösningen. Men det<br />
måste ses klart av alla bosnier och alla européer att vad som än händer är<br />
detta inte ett krig av civilisationer, som en del kallar det för, utan det<br />
måste vara ett krig för civilisation och öppet samhälle å ena sidan och terrorism<br />
och stamsystem å den andra. Människorna i Bosnien och<br />
Hercegovina – bosnier, kroater, serber, ortodoxa, muslimer, judar, katoliker<br />
– alla är förenade och har valt att vara på civilisationens och det<br />
öppna samhällets sida.<br />
För oss är målet och medlet att nå dit bara ett, och det är en multireligiös,<br />
multietnisk, öppen och ekonomiskt stabil demokratisk stat av<br />
Bosnien och Hercegovina som är en naturlig och integrerad del av<br />
demokratiskt och socialt rättvist Europa. Detta krig för civilisation, för<br />
ett öppet samhälle, för rätten att vara annorlunda och att skyddas av<br />
rättssäkerheten kan inte vinnas utan att det leds av socialdemokratin i<br />
mitt land, i Sverige, i Europa och i hela världen.<br />
Till slut vill jag rikta ett särskilt tack till er som en av våra främsta supportrar<br />
när vårt uppdrag att bilda ett multietniskt och socialt rättvist<br />
samhälle i ett delat land som styrdes av segregation och nationalism, av<br />
rädsla, verkade som att vi talade i sömnen. Jag vill också personligen tacka<br />
representanterna för de 15 svenska kommuner som har etablerat samarbete<br />
och partnerskap i olika projekt – förlåt att jag använder ordet projekt<br />
– med 15 kommuner i olika delar av Bosnien och Hercegovina, och<br />
som hjälper oss att stärka våra socialdemokratiska band och värden på<br />
själva gräsrotsnivån. På mindre än fem år växte vi från ett litet oppositionsparti<br />
mer än fem gånger i antal platser i parlamentet och bildade en<br />
regeringsallians för demokratiska förändringar och gjorde slut på tio år av<br />
nationalistiskt regerande med etnicitet och ett religiöst delat land.<br />
Jag vet att vi kan räkna med er i vårt socialdemokratiska uppdrag att<br />
leda Bosnien och Hercegovina till att verkligen bli en sann och förbunden<br />
part av den europeiska integrationen, inte av europeisk uppdelning.<br />
Er solidaritet som ni har gett uttryck för och känslan att det i närheten<br />
finns en plats i Europa där vår dröm nästan har blivit ett sätt att leva – så<br />
ser vi er – gav oss styrka och hopp att förändra vår verklighet. Tack så<br />
mycket, Göran! Tack så mycket socialdemokraterna.
Göran Persson, partistyrelsen: Tack så mycket, Zlatko,för ditt tal och tack<br />
för ditt exempel, för ditt ledarskap. Du sade att du behövde stöd från<br />
svenska socialdemokrater. Vi är beredda att samarbeta, naturligtvis, men<br />
vi behöver också dig och ditt exempel. Det du gör i ditt land är att bygga<br />
ett öppet samhälle, multietniskt, byggt på demokratiska värden och en<br />
identitet som är sant europeisk. Vi vill samarbeta med dig, och vi vill se<br />
dig som ledare för ditt land under många, många år. Tack ska du ha och<br />
lycka till, Zlatko.<br />
Nu vill jag presentera de svenska gästernas ombud, talesman, en ung<br />
man som med åren har fått alltmer av den mognes rondör, Karl-Petter<br />
Thorwaldsson.<br />
Hälsning från kongressens svenska gäster, Karl-Petter Thorwaldsson<br />
Karl-Petter Thorwaldsson: Det är en stor ära för mig som ordförande i<br />
ABF, Arbetarnas bildningsförbund, att få hälsa från de svenska gästerna.<br />
Vi är många gäster här på kongressen, allt från de unga i Unga Örnar till<br />
de mer vuxna PRO:arna, från de fackliga, från kooperationen och från<br />
många andra organisationer som är här för att följa vad ni ombud kommer<br />
fram till på kongressen. Vi är mycket nyfikna på och intresserade av<br />
vilka frågor som ni ställer som ombud och vilka lösningar ni hittar på de<br />
problem som vi upplever i dag.<br />
Hur ska vi till exempel tackla frågan att två tredjedelar av Sveriges<br />
kommuner har utflyttning och en tredjedel av våra kommuner är trångbodda?<br />
Hur ska vi lösa problemet att det i dag faktiskt finns fler långtidssjukskrivna<br />
i Sverige än någon gång tidigare? Vad ska vi göra åt att<br />
torskens rom inte överlever Östersjöns alltmer övergödda vatten? Vad ska<br />
vi göra åt att valdeltagandet faktiskt har minskat under de sista tio åren<br />
och att väldigt många människor känner vanmakt i det moderna samhället?<br />
Dessa och hundratals andra frågor ska ni som är valda ombud diskutera,<br />
debattera och votera om under den kommande veckan. Vi är många<br />
här i Västerås och runt om i landet, inte bara gäster som är här, som följer<br />
kongressen på nära håll. Vi är mycket nyfikna på och intresserade av<br />
vilka beslut som ni kommer att fatta.<br />
I dag är det som alla vet den 5 <strong>nov</strong>ember, och det är inget konstigt med<br />
att det är måndagen den 5 <strong>nov</strong>ember. Men i morgon är det den 6 <strong>nov</strong>ember,<br />
och den 6 <strong>nov</strong>ember för exakt 120 år sedan var den dag då allting<br />
startade. Det var den 6 <strong>nov</strong>ember 1881 på Hotell Stockholm i Malmö<br />
som August Palm höll sitt mycket berömda tal om ”Hvad vilja socialisterna?”<br />
– ett tal som blev startskottet för organiseringen av den svenska<br />
arbetarrörelsen.<br />
Vad talade den unga arbetarrörelsen om? Jo, om fördelning av våra<br />
gemensamma resurser, om människovärdet, om medborgarrätten och,<br />
inte minst viktigt, om alla människors lika värde. Det var en debatt som<br />
25
26<br />
satte djupa spår i det svenska samhället. Högern talade om gatans parlament<br />
och om att pöbeln skulle förstöra det fina svenska samhället.<br />
De fattiga å sin sida trodde inte på August Palms och andras tal om alla<br />
människors lika värde, för de kände: Jag kan väl inte ha samma värde som<br />
alla andra.<br />
Känn efter lite själv i dag. Jag påstår att den största segern för arbetarrörelsen<br />
inte är a-kassan eller sjukförsäkringen eller sjukvården eller vilken<br />
välfärdsreform ni än vill. Jag hävdar att den största segern för arbetarrörelsen<br />
är att vi alla som sitter här inne känner att vi har lika mycket<br />
värde som alla andra. Det var en utopi för de unga socialdemokraterna att<br />
alla hade samma värde. Men jag tror att de allra flesta i dag känner att de<br />
har lika värde som alla andra.<br />
Efter 1881 tog det ytterligare 40 år innan vi, också det ett jubileum,<br />
1921 fick rösta allihop för första gången när demokratin vann sin slutliga<br />
seger här i Sverige. Vi hörde om gentlemannen, kamraten från<br />
Västmanland som är 89 år gammal. Vi får aldrig glömma att han faktiskt<br />
har levt nio år av sitt liv i en diktatur, fast han alltid har varit svensk.<br />
Längre bort än så ligger inte diktaturen.<br />
Under de första decennierna var det en enormt intensiv debatt i arbetarrörelsen.<br />
Jag vill påstå, när jag läst protokoll och handlingar, att den<br />
debatten måste har varit hård, att alla dagens debatter inom arbetarrörelsen<br />
framstår som rena söndagsskolan. Den första debatten handlade om<br />
någonting som kom att kallas för magfrågan. Den hade inte med magen<br />
att göra, utan den hade med helt andra saker att göra. Magfrågan var en<br />
splittring mellan dem i arbetarrörelsen som sade att om bara arbetarna<br />
får bröd så uppnår vi våra mål och dem som sade: Nej, vi behöver också<br />
frihet. Arbetarrörelsen måste också slåss för frihet. Brödet har kommit<br />
att stå för jämlikhet.<br />
Det påstås i Stockholms arbetarekommuns protokoll från 1890-talet<br />
att frågan avgjordes av textförfattaren till Arbetets söner. Han fick ena<br />
veckan reda på att den skulle handla om frihet och andra veckan att den<br />
skulle handla om bröd. Ni vet vad det står på textraden, att vi kämpar för<br />
frihet och bröd – den motsättning som vi levt med över hundra år, att<br />
slåss för både jämlikhet och frihet.<br />
Den andra debatten, som var lika intensiv, handlade om vi skulle bygga<br />
arbetarrörelsen demokratiskt eller elitistiskt. Det kan man tycka är konstigt<br />
i dag i början av 2000-talet att den debatten var stor inom arbetarrörelsen.<br />
Men det kanske inte var så konstigt när medlemmarna i de nya<br />
organisationer som växte fram till väldigt liten del kunde läsa och skriva,<br />
där väldigt många led av undernäring och där förnedring var vardag för<br />
de flesta människor på arbetsplatserna. Det var många andra länder i vår<br />
omvärld som faktiskt valde den elitistiska vägen, inte minst kommunistländerna<br />
som valde ett proletariatets diktatur, som de kallade det för, en<br />
liten styrande elit ur den stora massan. Men också i andra länder i<br />
Europa har den elistiska ådran vunnit många länders hjärtan.
Till slut här i Sverige, en bit in på 1900-talet, avgjorde faktiskt vår<br />
människosyn att alla människor har lika värde den konflikten i arbetarrörelsen.<br />
Det var omöjligt att säga att alla människor har lika värde och i<br />
nästa mening säga att vi ska bygga våra organisationer centralistiskt eller<br />
elitistiskt med en liten styrande elit. Det var faktiskt den lyckosamma<br />
kursändring som togs på SSU-kongressen 1907 som gjorde att ABF bildades<br />
1912. ABF fick uppdraget att tillsammans med fackföreningsrörelse,<br />
parti och andra att se till att skola och bilda en ung arbetarklass så<br />
att de kunde ta på sig större och större uppdrag i det svenska samhället.<br />
Och vet ni vad: Jag vill påstå i dag, 2001 här i Västerås, att vi faktiskt<br />
lyckades, att vi faktiskt fick en demokrati i Sverige som är förankrad hos<br />
de många människorna.<br />
När jag reser runt i landet och slumpvis tar en valsedel från någon av<br />
arbetarekommunernas expeditioner, oavsett om det är i Avesta eller<br />
Sundsvall, i Piteå eller Ängelholm, står det faktiskt på listan: bibliotekarie,<br />
svarvare, sjukvårdsbiträde, snickare, lärare, handelsanställd, rektor<br />
eller metallarbetare. En god skildring av hur Sverige ser ut. Vi lyckades<br />
faktiskt bryta ryggen av den elitism som fanns i det gamla samhället. Vi<br />
lyckades bygga organisationer som är demokratiska och ett samhälle där<br />
demokratin har stor betydelse för många människor.<br />
Men man kan inte bara vara nöjd. Jag känner ibland i Sverige i dag att<br />
elitismen är på väg tillbaka. Det är inte så tydligt, men jag märkte det till<br />
exempel när jag skulle köpa strumpor innan jag åkte till den här partikongressen.<br />
Då sade den som sålde strumpor ”ni” till mig. Har ni varit med om<br />
att bli niade när ni köper strumpor i affären? Mina föräldrar sade till mig<br />
när jag var liten: ”Vet du vad Karl-Petter, vi säger du till människorna i det<br />
här landet.” Jag tror till och med det var en reform i riksdagen.<br />
Jag märker, när jag läser artiklar om fattiga människor, att jag allt oftare<br />
mellan raderna kan läsa ett slags förakt mot fattigdomen, eller för den<br />
delen när direktörer och andra som nu löser privata försäkringar – de<br />
hundratjugotusen som påstås ha det – för att komma snabbare fram i<br />
köer säger att det inte är så konstigt, att det är okej att köpa sig före om<br />
det finns en brist i någon del av välfärden.<br />
Allt detta tycker jag summerar till att det är dags för arbetarrörelsen,<br />
för de gäster som är här, för dem som vi representerar och för er alla som<br />
är här inne att slå tillbaka mot nyelitismen som finns i det moderna samhället.<br />
Vi, de svenska gästerna, vill tacka för inbjudan. Vi ser fram emot en<br />
veckas bra debatt om framtiden, om hur vi ska fortsätta att se till att<br />
Sverige har bra folkrörelser och en bra demokrati för de många, inte bara<br />
för några få. Tack så mycket.<br />
Göran Persson, partiordförande: Tack, Kålle. Vi är glada att se dig och<br />
andra kamrater som våra gäster. Vi är glada att se dig också som ordförande<br />
i ABF, en av arbetarrörelsens viktigaste organisationer!<br />
27
Dagordningens punkt 2<br />
Beslut om kongressens offentlighet<br />
Föredragning och förslag<br />
Göran Persson, partiordförande: Nu ska vi fatta beslut om kongressens<br />
offentlighet. Våra kongresser är offentliga, och vi har inget annat förslag<br />
den här gången än att det ska vara en offentlig kongress. Det är alltså<br />
partistyrelsens förslag att kongressens förhandlingar ska vara offentliga.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att kongressen skulle vara offentlig.<br />
Dagordningens punkt 3<br />
Fastställande av ombudsförteckning<br />
Dagordningens punkt 3.1<br />
Fullmaktsgranskningskommitténs rapport<br />
Föredragning<br />
Håkan Bystedt,revisor: Partivänner! Vi har vid två tillfällen granskat fullmakterna<br />
och lämnar följande formella rapport:<br />
Enligt den fastställda medlemsberäkningen för kongressen har inom<br />
distrikten valts 350 ombud. Samtliga fullmakter har godkänts.<br />
Stockholm den 17 oktober 2001 och Västerås den 5 <strong>nov</strong>ember 2001<br />
Håkan Bystedt, Anita Modin, Inga Hagström<br />
Förslag<br />
Göran Persson, partiordförande: Fullmakterna är granskade. Då varje<br />
ombuds fullmakt är granskad och avprickad slipper vi förrätta upprop.<br />
Jag föreslår att vi beslutar att godkänna de företagna åtgärderna och därmed<br />
fastställa ombudsförteckningen.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att godkänna fullmaktsgranskningskommitténs rapport.<br />
28
Dagordningens punkt 3.2<br />
Upprop<br />
Föredragning och förslag<br />
Håkan Bystedt, fullmaktsgranskningskommittén: På punkten 3.2 har vi<br />
utifrån kongressboken och den avprickning som är gjord av ombudsmännen<br />
fyra ändringar. Det är viktigt att vi för formens skull får med<br />
dessa i protokollet. Camilla Gustavsson,Bohuslän, ersätts av Bo Pettersson,<br />
Agneta Lipkin, Norrbotten, ersätts av Jan Nilsson, Mia Blom, Skaraborg,<br />
ersätts av Peter Lindroth och Jan Svärd,Skåne, ersätts av Eva Sjöstedt.<br />
Vi vill också för formens skull anmäla att det har skett en förändring i<br />
riksdagsgruppen, som ju själv utser sina ombud: Viola Furubjelke ersätts<br />
av Marie Granlund.<br />
Vi föreslår att inga ytterligare ombudsbyten tillåts och att uppropet<br />
därmed fastställs.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att godkänna vidtagna åtgärder och att uppropet därmed var företaget.<br />
Följande deltagare bevistade kongressen:<br />
Ombud<br />
Blekinges partidistrikt<br />
Kerstin Andersson, Jan Bremberg, Ewa Hansson, Peter Jeppsson, Mats<br />
Johansson, Karin Larsson, Jan-Anders Lindfors, Nils-Olov Olofsson, Annelie<br />
Svensson, Pirjo Veteli och Teo Zickbauer.<br />
Bohusläns partidistrikt<br />
Barbro Bengtsson, Lennart Björk, Ingrid Duwe, Helen Hagström<br />
Nordendorph, Jan-Olof Larsson, Gerd Melin, Klas Mellgren, Bengt Odlöw<br />
och Bo Pettersson.<br />
Dalarnas partidistrikt<br />
Catarina Bergman, Jan Burell, Jan Dahlquist, Peter Egardt, Jonny<br />
Gahnshag, Åsa Hedlöf, Kurt Kvarnström, Anders Lindström, Per<br />
Nordenstrand, Kenneth Persson och Kristina Svensson.<br />
Gotlands partidistrikt<br />
Christer Engelhardt, Sonia Landin, Hans-Eric Svensson och Lilian Virgin.<br />
29
Gävleborgs partidistrikt<br />
Lena Andreasson, Tommy Berger, Marie Centerwall, Marie Frestadius, Leif<br />
Hansen, Ann Hedbom, Stefan Hedin, Carin Holm, Torbjörn Jansson, Sven<br />
Erik Joelsson, Åsa Lindestam, Ingrid Lundin, Kerstin Olsson, Monica Olsson,<br />
Mikael Rusthoi, Robert Sten och Rolf Wiberg.<br />
Göteborgs partidistrikt<br />
Kerstin Alnebratt, Sören Björkman, Gunilla Carlsson, Caterina Franceschi,<br />
Roland Jansson, Anna Johansson, Ulf Johansson, Johan Kanmert, Rolf<br />
Lindén, Lena Malm och Ewelina Tokarczyk.<br />
Hallands partidistrikt<br />
Kaj Berntsson, Tommy Edenholm, Ann-Britt Ek, Åke Eliasson, Jan-Olof<br />
Johansson, Inger Karlsson, Stina Lindberg, Anna-Karin Malmqvist, Ronny<br />
Robertsson och Anders Rosén.<br />
Jämtlands partidistrikt<br />
Ann-Sofie Andersson, Mi Bringsaas, Viktoria Eriksson, Erik Magnusson,<br />
Jens Nilsson, Leif Persson, Sven-Erik Sveed och Robert Uitto.<br />
Jönköpings läns partidistrikt<br />
Inga-Lill Andersson-Hjelm, Lars Aronsson, Gunnel Augustsson, Britt-Marie<br />
Glad, Conny Holm, Anna-Carin Magnusson, Ingebert Magnusson, Peter<br />
Persson, Helene Pettersson, Karin Renblad och Britt-Marie Sellén Nilsson.<br />
Kalmar läns partidistrikt<br />
Edgar Askbom, Henrik Axelsson, Jonny Bengtsson, Marianne Dahlberg,<br />
Solveig Eriksson, Inger Gustavsson, Yvonne Hagberg, Anna Hedh, Gunvi<br />
Karlsson, Markus Lund, Håge Mattisson, Jessica Petersson, Lena Segerberg,<br />
Steve Sjögren och Bo Ström.<br />
Kronobergs partidistrikt<br />
Ingemar Almkvist, Helene Bengtsson, Carina A Elgestam, Monica Haider,<br />
Roland Johansson, Gun Lindell, Tony Lundstedt, Charlotta Svanberg, Nadja<br />
Turesson och Lars Wegendal.<br />
Norrbottens partidistrikt<br />
Birgitta Ahlqvist, Elisabeth Bramfeldt, Harald Ericson, Jarl Henriksson,<br />
Arne Honkamaa, Jerry Johansson, Karin Liljestrand, Fredrik Lundh, Jan<br />
Nilsson, Tommy Nyström, Bo Olovson, Karl Petersen, Victoria Sandberg,<br />
Tage Wass, Bengt Westman, Sigurd Westman, Lena Vikberg, Karin Åström,<br />
Kent Ögren och Johan Öhrn.<br />
30
Skaraborgs partidistrikt<br />
Ingvor Bergman, Peter Lindroth, Dan Gabrielsson, Barbro Hassel, Kjell<br />
Hedvall, Birgitta Johnsson, Anders Nilsson, Annelie Stark och Johanna<br />
Svensson.<br />
Skånes partidistrikt<br />
Kent Andersson, Johan Andersson, Preben Andersson, Luciano Astudillo,<br />
Christine Axelsson, Marie Bengtsson, Bo Bernhardsson, Ingrid Ek, Kerstin<br />
Engle, Majvi Härling, Karl-Erik Innala, Catarina Leo, Kristin Linderoth,<br />
Sven Lindkvist, Lynn Ljungberg, Anders Månsson, Birgitta Nilsson,<br />
Christer Nilsson (Malmö), Christer Nilsson (Landskrona), Harry Nilsson,<br />
Lennart Nilsson, Jonas Nygren, Lena Näslund, Lars Olsson, Daniel Persson,<br />
Erik Persson, Göran Persson, Kaj Persson, Ilmar Reepalu, Hans Schoug, Lars<br />
Schultz, Eva Sjöstedt, Pierre Sjöström, Anders Tell, Ulrika Thulin, Anne-<br />
Marie Welin och Lennart Westdahl.<br />
Stockholms läns partidistrikt<br />
Erik Andersson, Ilija Batljan, Vanja Edwinsson, Christina Enocson<br />
Mårtensson, Lars Ericsson, Annika Eriksson, Christer Erlandsson, Conny<br />
Fogelström, Roland Gustafsson Grip, Bo Grip, Kerstin Hedin, Emil Högberg,<br />
Anders Jonsson, Håkan Jonsson, Helene Knutsson, Anders Lago, Anna-Karin<br />
Lundström, Leif Nyberg, Ann Sandin-Lindgren, Pelle Svensson, Flora<br />
Villalobos Castillo, Ann-Christine Wåhlberg och Christina Zedell.<br />
Stockholms partidistrikt<br />
Bo Andersson, Annika Billström, Maria Bosdotter, Elisabeth Brandt Ygeman,<br />
Sven Britton, Laila Freivalds, Karin Hanqvist, Ingemar Josefsson, Teres<br />
Lindberg, Roger Mogert, Leif Rönngren, Sandro Scocco, Catharina Tarras-<br />
Wahlberg, Carl Tham och Maj Britt Theorin.<br />
Sörmlands partidistrikt<br />
Laila Bjurling, Jörgen Danielsson, Hans Ekström, Richard Eriksson, Kristina<br />
Jonsson, Jan-Erik Larsson, Yassin Mahi, Elin Pettersson, Ola Sjöberg, Greger<br />
Tidlund, Tord Tjernström, Ulrica Truedsson, Benita Vikström och Annika<br />
Wågenberg.<br />
Uppsala läns partidistrikt<br />
Stefan Andersson, Anneli Djurklou, Peter Gustavsson, Göran Hårde, Agneta<br />
Hägglund, Hilde Klasson, Lars Skytt, Margareta Widén-Berggren och Silva<br />
Wistrand.<br />
31
Värmlands partidistrikt<br />
Leif Bergman, Mikael Dahlkvist, Claes-Eric Ericsson, Kenneth Eriksson,<br />
Anita Fridberg, Per Gruvberger, Birgitta Halvarsson, Håkan Holm, Lars-<br />
Ove Jansson, Susanne Johannesson, Marie-Louise Johansson, Håkan Lack,<br />
Lars Larsson, Lena Melesjö-Windahl, Inga-Lill Röhr och Gunilla Svantorp.<br />
Västerbottens partidistrikt<br />
Kenneth Andersson, Ibrahim Baylan, Mona Bergquist, Lilly Bäcklund,<br />
Staffan Connysson, Christer Forsell, Bertil Holmberg, Tor Israelsson, Lena<br />
Lindgren, Agneta Lindström-Berg, Martin Noréhn, Marie-Louise<br />
Rönnmark, Jan Ola Wörlén, Åsa Ögren och Bert Öhlund.<br />
Västmanland<br />
Örjan Andersson, Denise Bergström, Per Flinck, Solveig Ingemarsson, Rune<br />
Karlsson, Carina Schön, Anders Teljebäck, Kristina Vallius och Nils Wiik.<br />
Västernorrlands partidistrikt<br />
Christer Berglund, Monica Fahlén, Birgitta Forsberg, Rolf Granquist, Helen<br />
Heikkilä, Birgith Johansson, Elisabet Lassen, Leif Lindholm, Ewa<br />
Lindstrand, Rainor Melander, Anders Mikaelsson, Jim Sundelin, Malin<br />
Svanholm, Stig-Erik Westling, Olle Åkerlund och Lena Österlund.<br />
Norra Älvsborgs partidistrikt<br />
Aina Andersson, Eje Engstrand, Ingela Eriksson, Per Eriksson, Ingrid<br />
Hederstedt, Margreth Johnsson, Peter Jonsson, Jens Karlsson, Anders S<br />
Larsson, Anna-Lena Mellquist, Bibbi Moberg, Bo Olsson, Christine Slättmyr<br />
och Mats Wiking.<br />
Älvsborgs södra partidistrikt<br />
Ann-Christin Ahlberg, Phia Andersson, Berit Frändås, Eva-Karin Haglund,<br />
Solveig Kjörnsberg, Ulf Olsson och Per Pellby.<br />
Örebro läns partidistrikt<br />
Carina Brandt, Anders Ceder, Anna Eriksson, Per Eriksson, Marie-Louise<br />
Forsberg-Fransson, Axel Gisslén, Eva-Lena Jansson, Ewa-Lena Johansson,<br />
Kicki Johansson, Britt-Marie Karlsson, Robert Mörk och Mats Sjöström.<br />
32<br />
Östergötlands partidistrikt<br />
Bo Andersson, Eva Andersson, Gerd Aronsson, Marita Dahlgren, Anne-<br />
Marie Flink, Sara Heelge Vikmång, Jan-Erik Johansson, Helen Johansson<br />
Kokkonen, Urban Larsson, Tomas Lindgren, Jörgen Oskarsson, Mattias<br />
Ottosson, Stefan Pettersson, Tommy Pettersson, Lars Sonestedt, Ingvar Ståhl<br />
och Kent Waltersson.
Riksdagsgruppens representanter<br />
Jan Bergqvist, Maud Björnemalm, Marianne Carlström, Susanne Eberstein,<br />
Ann-Marie Fagerström, Reynholdh Furustrand, Marie Granlund, Monica<br />
Green, Sven Hulterström, Anita Jönsson, Yilimaz Kerimo, Sören Lekberg,<br />
Lennart Nilsson och Bengt Ola Ryttar.<br />
Representant för svenska s-gruppen i EU-parlamentsgruppen:<br />
Jan Andersson.<br />
Internationella gäster<br />
Socialistinternationalen<br />
Socialistinternationalen: Luis Ayala.<br />
Medlemspartier<br />
Bolivia, Revolutionary Left Movement, MIR-New Majority: Medardo<br />
Navia Quiroga.<br />
Bosnien-Herzegovina, Social Democratic Party: Zlatko Lagumdzija,<br />
Davor Vuletic och Miroslav Misita.<br />
Danmark, Socialdemokratiet: Erik Boel.<br />
Estland, Möödukad: Toomas Hendrik Ilves och Märt Kivine.<br />
Finland, <strong>Socialdemokraterna</strong>: Kari Laitinen och Tero Shemeikka.<br />
Frankrike, Socialistpartiet: Axel Queval.<br />
Grekland, PASOK: Moses Nikolaides.<br />
Israel, Arbetarepartiet: Yaron Armoza.<br />
Kroatien, <strong>Socialdemokraterna</strong>: Irina Stajcic.<br />
Lettland, <strong>Socialdemokraterna</strong>: Juris Bojars och Astrida Murniece.<br />
Litauen, <strong>Socialdemokraterna</strong>: Evaldas Stankevicius.<br />
Norge, Arbeiderpartiet: Hill-Marta Solberg och Kathrine Raadim.<br />
Polen, Democratic Left Alliance: Wladyslaw Sokolowski och Longin<br />
Pastusiak.<br />
Rumänien, Democratic Party: Sorin Frunzaverde.<br />
Slovakien, Party of the Democratic Left, SDL: Ivan Stefunko.<br />
Spanien, Spanish Socialist Workers’ Party: Miguel Angel Martinez.<br />
Storbritannien, Labourpartiet: Nick Sigler och Martin Linton.<br />
Sydafrika, African National Congress, ANC: Maivivi Myakayara-<br />
Manzini.<br />
Tyskland, SPD: Gerhard Schröder, Franz Thönnes, Achim Post, Kristian<br />
Gaiser och Klaus Moseleit.<br />
Ungern, Socialistpartiet: Eva Adam.<br />
Österrike, <strong>Socialdemokraterna</strong>: Christine Muttonen.<br />
Konsultativa partier<br />
Albanien, Socialist Party of Albania: Ilir Zela.<br />
Pakistan, Pakistan People’s Party: Mujeebur Rehman Qureshi.<br />
33
Territories under Palestinian Authority, Palestine Fatah Movement:<br />
Hani Al-Hassan, Nabil Saadeh och Abdel Monam.<br />
Observatörspartier<br />
Botswana, Botswana National Front, BNF: Conference Lekoma och<br />
Rhoda Sekgororoane.<br />
Bulgarien, European Left: Alexander Tomov.<br />
Iran, Democratic Party of Iranian Kurdistan: Kaled Azizi, Hassan<br />
Ghahramani och Nasser Fayzollah Beighi.<br />
Mongoliet, Mongolian People’s Revolutionary Party, MPRP: D.<br />
Baasansuren och Ts.Erdenebold.<br />
Vitryssland, <strong>Socialdemokraterna</strong>: Mikalai Statkevich.<br />
Övriga/associerade organisationer<br />
Socialistgruppen i Europaparlamentet: Enrique Barón Crespo, Klaus<br />
Hänsch, Richard Corbett, Jan Andersson, David Martin, Odilia Henriques<br />
och Patrick Costello.<br />
Övriga gäster<br />
Bosnien-Herzegovina, SNSD: Mario Duragic.<br />
Filippinerna, Akbayan (Citizens’ Action Party): Marie Labayo.<br />
Japan, Democratic Party of Japan: Hitoshi Takahashi.<br />
Kongo, UDPS: Mukuasa Ngoi.<br />
Kurdistan Democratic Party/Iraq, KDP: Taha Barwary.<br />
Namibia, Congress of Democrats: Ignatius Shixwameni.<br />
Patriotic Union of Kurdistan/Iraq, PUK: Burhan Habib.<br />
Polisario Front: Yahiaoui Lamine och Mhamed Khadad.<br />
Ryssland, Otechestvo/Fatherland: Valeri Riazanski.<br />
Ryssland, Yabloko: Anatoly Golov.<br />
SAMAK: Peter Palshöj.<br />
Serbien, Civic Alliance: Ivan Andric.<br />
Serbien, Social Democratic Union: Miroslav Hristodolu.<br />
Ukraina, Social Democratic Party of Ukraine: Olena Skomoroschenka.<br />
Ukraina, Socialist Party: Vitaly Shibko.<br />
Åland, <strong>Socialdemokraterna</strong>: Barbro Sundback.<br />
Diplomatiska kåren<br />
Cirka 120 representanter<br />
34<br />
Svenska gäster<br />
ABF: Karl-Petter Thorwaldsson.<br />
A-lotterierna: Anders Jansson.<br />
Arbetarrörelsens arkiv: Karin Englund.
Bilda förlag: Carin Walldin.<br />
Broderskap: Olle Burell.<br />
Folksam: Gloria Hammargren.<br />
Frihets förlag: Peter Persson.<br />
Bommersvik: Annelie Karlsson.<br />
FöreningsSparbanken: Kjell Andersson.<br />
HSB: Åke Johansson.<br />
Hyresgästernas riksförbund: Barbro Engman.<br />
Kommunförbundets s-grupp: Åke Hillman.<br />
Kooperativa förbundet: Jan Andersson.<br />
Landstingsförbundets s-grupp: Agneta Kyller.<br />
Olof Palmes Internationella Center: Carin Jämtin.<br />
PRO: Lage Andréasson.<br />
RFSL: Sören Andersson.<br />
Riksbyggen: Ulf Karlsson.<br />
Riksorganisationen Folkets Hus och Parker: John Brattmyhr.<br />
Rädda Barnen: Simone Ek och Annika Johannesson.<br />
SACO: Anders Lönnberg.<br />
SAP-F: Marianne Selberg.<br />
SEKO: Börje Sturk.<br />
S-kvinnor: Christin Nilsson.<br />
Socialdemokratiska studentförbundet: Kikki Göransson.<br />
TCO: Roger Mörtvik och Sture Nordh.<br />
Unga Örnars Riksförbund: Lotta Håkansson Harju.<br />
LO-förbunden<br />
Fastighetsanställdas förbund: Hans Öhlund.<br />
Grafiska Fackförbundet: Malte Eriksson.<br />
Handelsanställdas förbund: Ninel Jansson.<br />
Hotell och Restaurang: John Herrström.<br />
Industrifacket: Leif Ohlsson.<br />
Kommunalarbetareförbundet: Ylva Thörn.<br />
Lantarbetareförbundet: Lennart Johansson.<br />
Livsmedelsarbetareförbundet: Åke Södergren.<br />
Målareförbundet: Kjell Johansson.<br />
Pappersindustriarbetareförbundet: Sune Ekbåge.<br />
SEKO: Sven-Olof Arbestål.<br />
Skogs- och Träfacket: Kjell Dahlström.<br />
Transportarbetareförbundet: Hans Wahlström.<br />
Centrala fackliga utskottet<br />
ABF: Olof Sand.<br />
Byggnadsarbetareförbundet: Hans Tilly.<br />
Elektrikerförbundet: Stig Larsson.<br />
35
Fastighetsanställdas förbund: Lars-Göran Nilsson.<br />
Grafiska Fackförbundet: Jan Österlind.<br />
Hotell och Restaurang: Therése Hulthén.<br />
Industrifacket: Åke Ljunggren.<br />
Kommunalarbetareförbundet: Eva Nilsson.<br />
Lantarbetareförbundet: Lars Bergman.<br />
Livsmedelsarbetareförbundet: Paul Kristiansson.<br />
LO: Claes-Göran Enman, Erland Olauson, Tomas Rudin och Jonas Wall.<br />
Metallindustriarbetareförbundet: Lars Jacobsson.<br />
Målareförbundet: Peter Sjöstrand.<br />
Pappersindustriarbetareförbundet: Mikael Sterbäck.<br />
Skogs- och Träfacket: Niclas Svensson.<br />
SSU-förbundet: Johan Ingelskog.<br />
LO-distrikten<br />
LO-facken i Dalarna: Sten-Åke Mörk och Ulf Bäckers.<br />
LO-facken på Gotland: Tommy Gardell.<br />
LO-facken i Gävleborgs län: Maritha Lutti.<br />
LO-facken i Jönköpings län: Göte Wahlström och Christer Rube.<br />
LO-facken i Kalmar län: Peter Wretlund.<br />
LO-facken i Malmö: Monica Ahlgren.<br />
LO-facken i Mellersta Norrland: Ove Eriksson.<br />
LO-facken i Norrbotten: Håkan Nedlund och Lena Israelsson.<br />
LO-facken i Skåne: Anders Magnhagen och Susanne Simonsson.<br />
LO-facken i Stockholms län: Tony Nilsson.<br />
LO-facken i Södermanland: Kristina Lantz.<br />
LO-facken i Uppsala län: Patrick Roselin.<br />
LO-facken i Värmland: Thomas Bill och Linda Fjeldstad.<br />
LO-facken i Västerbotten: Maria Östberg.<br />
LO-facken i Västmanland: Per-Inge Ahlbäck.<br />
LO-facken i Västsverige: Bernt Sabel, Christer Ahlén, Mikael Andersson,<br />
Kerstin Zander och Hasse Andersson.<br />
LO-facken i Örebro län: Suzanne Michaelsen.<br />
Övriga svenska gäster<br />
Jenni Ahlin, Birgitta Ahlinder, Roland Almlén, Sten Andersson, Carl Bladh,<br />
Lennart Bodström, Ingrid Carlsson, Ingvar Carlsson, Birgitta Dahl, Anette<br />
Ericson, Kjell-Olof Feldt, Anita Gradin, Eric Holmqvist, Leif Håkansson,<br />
Hans Karlsson, Bertil Kersfelt, Enn Kokk, Lars Jansson, Leif Linde, Laila<br />
Lundman, Ulf Lönnqvist, Stig Malm, Håkan Meijer, Gun-Britt<br />
Mårtensson, Sirkka Ojanperä, Barbro Pehrson, Annika Persson, Thage G<br />
Peterson, Gertrud Sigurdsen, Bosse Sundling, Sören Thunell, Bo Toresson,<br />
Björn Wall, Lisbeth Wiklund och Bo Wirmark.<br />
36
Partistyrelsen<br />
Verkställande utskottet – ordinarie<br />
Göran Persson, Lars Stjernkvist, Mona Sahlin, Anna Lindh, Lena Hjelm-<br />
Wallén och Anders Sundström.(Under perioden har Bertil Jonsson avgått.)<br />
Verkställande utskottet – suppleanter<br />
Elvy Söderström, Göran Johnsson, Göran Johansson, Maj-Inger Klingvall,<br />
Lars Isaksson, Ulrica Messing och Bosse Ringholm.<br />
Partistyrelsen – ordinarie<br />
Jörgen Andersson, Berit Andnor, Ove Bengtsberg, Åke Gustavsson, Gunnar<br />
Hofring, Mats Hulth, Berit Högman, Nina Jarlbäck, Märta Johansson,<br />
Ingvar Johnsson, Roger Kaliff, Arne Kjörnsberg, Lena Ludvigsson-Olafsen,<br />
Inger Lundberg, Lars-Erik Lövdén, Lena Micko, Kjell Nordström, Lena<br />
Nyberg, Barbro Palmerlund, Bo Pettersson, Helene Svensson, Christer<br />
Wahlbäck, Tommy Waidelich, Margot Wikström och Monica Öhman.<br />
(Under perioden har Lorentz Andersson avgått.)<br />
Partistyrelsen – suppleanter<br />
Anita Johansson, Jan Lundgren, Sven-Erik Österberg, Annelie Hulthén, Ola<br />
Rask, Uno Aldegren, Nalin Pekgul, Jan Björkman, Bengt Silfverstrand, Hans<br />
Stenberg, Cinikka Beiming, Frank Andersson, Göran Borg, Angelica Krantz<br />
och Ingrid Lennerwald.<br />
Revisorer<br />
Håkan Bystedt, Anita Modin och Inga Hagström.<br />
Revisorsuppleanter<br />
Tommy Qvarfort och Berit Oscarsson<br />
(under perioden har Per-Olof Håkansson avlidit).<br />
Adjungerade till VU<br />
Inger Segelström, Anna Berger Kettner, Mikael Damberg, Jan Andersson,<br />
Britt Bohlin, Tommy Ohlström, Birgitta Lönegård, Pär Nuder, Urban Ahlin,<br />
Agneta Gille och Wanja Lundby-Wedin.<br />
Adjungerade till partistyrelsen<br />
Jaan Kolk, Torgny Larsson, Ilmar Reepalu och Åsa Westlund.<br />
Programkommissionen<br />
Ordinarie: Göran Persson, Åke Gustavsson, Anne-Marie Lindgren, Wanja<br />
Lundby-Wedin och Thomas Östros.<br />
37
Suppleanter: Björn von Sydow, Lena Nyberg, Niklas Nordström, Eva<br />
Marcusdotter och Berit Högman.<br />
Partidistriktens ordförande<br />
Jan Björkman, Blekinge, Jan-Evert Halldin, Bohuslän, Peter Hultqvist,<br />
Dalarna, Åke Svensson, Gotland, Raimo Pärssinen, Gävleborg, Frank<br />
Andersson, Göteborg, Björn Ahlqvist, Halland, Berit Andnor, Jämtland,<br />
Martin Nilsson, Jönköpings län, Roger Kaliff, Kalmar län, Tomas Eneroth,<br />
Kronoberg, Björn Rosengren, Norrbotten, Kjell Nordström, Skaraborg,<br />
Uno Aldegren, Skåne, Tommy Waidelich, Stockholms län, Bosse Ringholm,<br />
Stockholm, Reynoldh Furustrand, Södermanland, Gunnar Hofring,<br />
Uppsala län, Tommy Ternemar, Värmland, Carin Lundberg, Västerbotten,<br />
Elvy Söderström, Västernorrland, Sven-Erik Österberg, Västmanland,<br />
Britt Bohlin, Norra Älvsborg, Arne Kjörnsberg, Älvsborgs södra, Inger<br />
Lundberg,Örebro län och Bernt Sköldestig,Östergötland.<br />
Funktionärer<br />
Runa Dahlström, Berith Andersson, Anders Bergérus, Ola Nilsson, Toni<br />
Eriksson, Helén Lilja, Pia Magnusson, Sanna Hjelm, Anny Sandgren, Mia<br />
Nikali, Anna Forsberg, Mia Ekengren, Ann Linde, Oscar Stenström, Mats<br />
Lindström, Kjell Westerlund, Bernt Jansson, Monica Johansson, Roger<br />
Ljunggren, Mikael Henriksson, Inger Mäler och Per Wikholm.<br />
Ombudsmän i partidistrikt<br />
Karl-Axel Sandström, Blekinge, Dan Nyberg, Bohuslän, Jan Bohman,<br />
Dalarna, Janica Sörestedt, Gotland, Voitto Visuri, Gävleborg, Per Svensson,<br />
Cecilia Dahlman-Eek, Britt Jaconelli, Clas Wennberg och Håkan<br />
Linnarsson, Göteborg, Liselott Olsson och Hans-Göran Svärd, Halland,<br />
Ann-Marie Johansson, Jämtland, Bo Holst, Jönköpings län, Johan Persson,<br />
Kalmar län, Anna Fransson, Kronoberg, Leif Pettersson och Roger<br />
Lundström, Norrbotten, Marianne Wirén, Skaraborg, Martina Engberg,<br />
Bernt Nilsson, Tommy Nilsson, Lena Larsson och Peter Henriksson, Skåne,<br />
Lars Dahlberg, Jens Sjöström, Eva-Lotta Arenander och Kenneth G<br />
Forslund, Stockholms län, Dag Larsson, Kenneth Strömberg, Tina Wedin<br />
och Moa-Lisa Fransson, Stockholm, Åke Gustavsson, Södermanland,<br />
Marlene Svensson, Uppsala län, Tomas Riste, Värmland, Peter Olofsson,<br />
Västerbotten, Ingemar Nilsson, Västernorrland, Lars Eriksson,<br />
Västmanland, Lena Nilsson, Norra Älvsborg, Hans Olsson, Älvsborgs<br />
södra, Peter Öhman,Örebro län, Lars Bengtsson och Kerstin Widén, Östergötland.<br />
38
Dagordningens punkt 4<br />
Kongressens arbetsformer<br />
Dagordningens punkt 4.1<br />
4.1 Fastställande av dagordning<br />
Förslag<br />
Följande av partistyrelsen uppgjorda förslag till dagordning förelåg:<br />
Dagordning<br />
1. Kongressens öppnande<br />
2. Beslut om kongressens offentlighet<br />
3. Fastställande av ombudsförteckning:<br />
3.1 Fullmaktsgranskningskommitténs rapport<br />
3.2 Upprop<br />
4. Kongressens arbetsformer:<br />
4.1 Fastställande av dagordning<br />
4.2 Fastställande av diskussionsordning (inklusive regler för<br />
temagrupper, omröstningar och kongressprotokoll)<br />
4.3 Fastställande av arbetsordning (inklusive föredragande)<br />
5. Val av kongressfunktionärer:<br />
5.1 26 ledamöter i kongressutskottet<br />
5.2 sex ordförande<br />
5.3 åtta sekreterare<br />
5.4 elva rösträknare<br />
5.5 nio ledamöter i rösträkningskommittén<br />
5.6 tio protokolljusterare<br />
5.7 15 ledamöter i program- och redaktionsutskott<br />
5.8 nio ledamöter i stadge- och diverseutskottet<br />
5.9 nio ledamöter i granskningsutskottet<br />
6. Ersättningar och arvoden<br />
6.1 Ersättningar till ombuden<br />
7. Berättelser och fråga om ansvarsfrihet<br />
7.1 Partistyrelsens berättelser 1997, 1998, 1999 och 2000<br />
7.2 Revisorernas berättelser 1997, 1998, 1999 och 2000<br />
7.3 Riksdagsgruppens berättelser 1997, 1998, 1999 och 2000<br />
7.4 Granskningsutskottets berättelse<br />
7.5 Fråga om ansvarsfrihet för partistyrelsen<br />
8. Val av partiorgan:<br />
8.1 partiordförande<br />
39
40<br />
8.2 partisekreterare<br />
8.3 fem övriga ledamöter i verkställande utskottet<br />
8.4 sju suppleanter i verkställande utskottet<br />
8.5 26 övriga ledamöter i partistyrelsen<br />
8.6 15 suppleanter i partistyrelsen<br />
8.7 tre revisorer<br />
8.8 tre revisorssuppleanter<br />
8.9 fem ledamöter i programkommissionen<br />
8.10 fem suppleanter i programkommissionen<br />
9. Partiprogram<br />
Förslag till nytt partiprogram<br />
9.1 Den demokratiska socialismen<br />
9.2 Världen av i dag<br />
9.3 Idéarv och samhällsanalys<br />
9.4 Socialdemokratisk samhällssyn i dag<br />
10. Politiska riktlinjer<br />
Förslag till politiska riktlinjer<br />
10.1 Människan är målet – inledningskapitel<br />
10.2 Rätt att färdas väl genom livet<br />
10.2.1 Inledande textavsnitt<br />
10.2.2 Vårt val av välfärdsmodell<br />
10.2.3 Barnen främst<br />
10.2.4 En skola som ger kunskap och trygghet åt alla<br />
10.2.5 Ett liv i hälsa<br />
10.2.6 Allt äldre – och allt friskare<br />
10.3 Ett Sverige där klyftorna minskar<br />
10.3.1 Inledande textavsnitt<br />
10.3.2 Ingen ska lämnas utanför<br />
10.3.3 Rätt till en god bostad<br />
10.3.4 Värna människovärdet – låt olikheterna berika!<br />
10.3.5 Trygghet i vardagen<br />
10.4 Fler jobb – och ett arbete att må bra med<br />
10.4.1 Inledande textavsnitt<br />
10.4.2 Alla behövs på framtidens arbetsmarknad<br />
10.4.3 Ett mänskligare arbetsliv<br />
10.4.4 Trygg i tider av arbetslöshet<br />
10.5 Ett Sverige i sammanhållning och utveckling<br />
10.5.1 Inledande textavsnitt<br />
10.5.2 Kunskapen växer när den delas av fler<br />
10.5.3 Ett informationssamhälle för alla<br />
10.5.4 Ta tillvara utvecklingskraften i alla regioner!<br />
10.5.5 Från jord till bord
10.6 En trygg och hållbar ekonomi<br />
10.6.1 Inledande textavsnitt<br />
10.6.2 Med ansvar och förnuft<br />
10.6.3 Rättvisa skatter<br />
10.6.4 Bruka utan att förbruka<br />
10.7 En stark röst för solidaritet och fred<br />
10.7.1 Inledande textavsnitt<br />
10.7.2 Säkerhet i en ny tid<br />
10.7.3 Ett ökat samarbete i vårt europeiska grannskap<br />
10.7.4 På människans sida i en gränslös värld<br />
10.8 Framtiden bygger vi tillsammans<br />
10.8.1 Inledande textavsnitt<br />
10.8.2 Kulturen och medier – utrymme för liv och lust<br />
10.8.3 Bry dig, bilda dig, bestäm dig<br />
10.8.4 En människa – en röst<br />
10.8.5 Övrigt politiskt<br />
11. Programmotioner (häftena M1 och U1)<br />
11.1 Utlåtanden över motioner som rör återremiss<br />
11.2 Utlåtanden över motioner som rör programförslagets struktur<br />
och omfång<br />
11.3 Utlåtanden över motioner som rör programförslagets kapitel<br />
Idéarv och samhällsanalys<br />
11.4 Utlåtanden över motioner som rör programförslagets avsnitt<br />
Demokrati<br />
11.5 Utlåtanden över motioner som rör programförslagets avsnitt<br />
En demokratisk ekonomi<br />
11.6 Utlåtanden över motioner som rör programförslagets avsnitt<br />
Nya klassmönster, Jämställdhet och Jämlikhet och mångfald<br />
11.7 Utlåtanden över motioner som rör programförslagets avsnitt<br />
Välfärdspolitiken<br />
11.8 Utlåtanden över motioner som rör programförslagets avsnitt<br />
Arbete och tillväxt<br />
11.9 Utlåtanden över motioner som rör programförslagets avsnitt<br />
Det gröna folkhemmet<br />
11.10 Utlåtanden över motioner som rör programförslagets avsnitt<br />
Kunskapssamhället<br />
11.11 Utlåtanden över motioner som rör programförslagets avsnitt<br />
Den europeiska unionen<br />
11.12 Utlåtanden över motioner som rör programförslagets avsnitt<br />
Svensk säkerhetspolitik<br />
11.13 Utlåtanden över motioner som rör programförslagets avsnitt<br />
Kapitalets makt, Freds- och solidaritetsarbete, Frihandel samt<br />
Motvikter mot det internationella kapitalet<br />
41
11.14 Utlåtanden över övriga motioner och samlingsmotioner som<br />
rör programförslaget<br />
11.15 Utlåtanden över motioner som rör programförslagets inledning<br />
Den demokratiska socialismen<br />
12. Rätt att färdas väl genom livet<br />
Motioner och partistyrelsens utlåtanden över motioner som rör<br />
en politik för trygghet och välfärd (häftena M4 och U4).<br />
12.1 Partistyrelsens utlåtanden över motioner som rör området<br />
Vårt val av välfärdsmodell<br />
12.2 Partistyrelsens utlåtanden över motioner som rör området<br />
Barnen främst<br />
12.3 Partistyrelsens utlåtanden över motioner som rör området<br />
En skola som ger kunskap och trygghet åt alla<br />
12.4 Partistyrelsens utlåtanden över motioner som rör området<br />
Ett liv i hälsa<br />
12.5 Partistyrelsens utlåtanden över motioner som rör området<br />
Allt äldre – och allt friskare<br />
13. Ett Sverige där klyftorna minskar<br />
Motioner och partistyrelsens utlåtanden som rör en politik<br />
för rättvisa (häftena M5 och U5).<br />
13.1 Partistyrelsens utlåtanden över motioner som rör området<br />
Ingen ska lämnas utanför<br />
13.2 Partistyrelsens utlåtanden över motioner som rör området<br />
Rätt till en god bostad<br />
13.3 Partistyrelsens utlåtanden över motioner som rör området<br />
Värna människovärdet – låt olikheterna berika!<br />
13.4 Partistyrelsens utlåtanden över motioner som rör området<br />
Trygghet i vardagen<br />
14. Fler jobb – och ett arbete att må bra med<br />
Motioner och partistyrelsens utlåtanden som rör området<br />
arbete och arbetsliv (häftena M6 och U6).<br />
14.1 Partistyrelsens utlåtanden över motioner som rör området<br />
Alla behövs på framtidens arbetsmarknad<br />
14.2 Partistyrelsens utlåtanden över motioner som rör området<br />
Ett mänskligare arbetsliv<br />
14.3 Partistyrelsens utlåtanden över motioner som rör området<br />
Trygg i tider av arbetslöshet<br />
15. Ett Sverige i sammanhållning och utveckling<br />
Motioner och partistyrelsens utlåtanden som rör<br />
tillväxt och utveckling i hela Sverige (häftena M7 och U7).<br />
15.1 Partistyrelsens utlåtanden över motioner som rör området<br />
Kunskapen växer när den delas av fler<br />
42
15.2 Partistyrelsens utlåtanden över motioner som rör området<br />
En ledande IT-nation<br />
15.3 Partistyrelsens utlåtanden över motioner som rör området<br />
Ta tillvara utvecklingskraften i alla regioner!<br />
15.4 Partistyrelsens utlåtanden över motioner som rör området<br />
Från jord till bord<br />
16. En trygg och hållbar ekonomi<br />
Motioner och partistyrelsens utlåtanden som rör ekonomisk<br />
politik och ekologisk omställning (häftena M8 och U8).<br />
16.1 Partistyrelsens utlåtanden över motioner som rör området<br />
Med ansvar och förnuft<br />
16.2 Partistyrelsens utlåtanden över motioner som rör området<br />
Rättvisa skatter<br />
16.3 Partistyrelsens utlåtanden över motioner som rör området<br />
Bruka utan att förbruka<br />
17. En stark röst för solidaritet och fred<br />
Motioner och partistyrelsens utlåtanden som rör internationella<br />
frågor och säkerhetspolitik (häftena M3 och U3).<br />
17.1 Partistyrelsens utlåtanden över motioner som rör området<br />
Säkerhet i en ny tid<br />
17.2 Partistyrelsens utlåtanden över motioner som rör området<br />
Ett ökat samarbete i vårt europeiska grannskap<br />
17.3 Partistyrelsens utlåtanden över motioner som rör området<br />
På människans sida i en gränslös värld<br />
18. Framtiden bygger vi tillsammans<br />
Motioner och partistyrelsens utlåtanden som rör demokrati<br />
och vårt parti (häftena M2 och U2).<br />
18.1 Partistyrelsens utlåtanden över motioner som rör området<br />
Kulturen som drivkraft<br />
18.2 Partistyrelsens utlåtanden över motioner som rör området<br />
Bry dig, bilda dig, bestäm dig!<br />
18.3 Partistyrelsens utlåtanden över motioner som rör området<br />
En människa – en röst<br />
18.4 Partistyrelsens utlåtanden över motioner som rör området<br />
Övrigt politiskt<br />
19. Protokolljustering<br />
20. Kongressens avslutning<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att bifalla partistyrelsen förslag till dagordning.<br />
43
Dagordningens punkt 4.2<br />
Fastställande av diskussionsordning (inklusive regler för temagrupper,<br />
omröstningar och kongressprotokoll)<br />
Förslag<br />
Följande av partistyrelsen uppgjorda förslag till diskussionsordning förelåg:<br />
Diskussionsordning<br />
1) Ordet begärs skriftligt på särskild Jag begär ordet-blankett, som<br />
lämnas till tjänstgörande ordförande. För att underlätta presidiets<br />
arbete bör ordet begäras i god tid innan debatten påbörjas.<br />
2) För att ett förslag ska kunna behandlas måste det vara skriftligt<br />
och avlämnas samtidigt som ordet begärs.<br />
3) Yttrande- och förslagsrätt har enligt stadgarna kongressens<br />
ombud, partistyrelsens ledamöter, av kongressen utsedda revisorer,<br />
ledamöter i partiets programkommission, partidistriktens ordförande,<br />
samt av partistyrelsen utsedda föredragande.<br />
Därutöver har suppleanterna i verkställande utskottet, partistyrelsen<br />
och programkommissionen yttrande- och förslagsrätt.<br />
Yttrande- och förslagsrätt har vardera en representant för S-kvinnor,<br />
Sveriges socialdemokratiska ungdomsförbund, Sveriges kristna<br />
socialdemokraters förbund, Sveriges socialdemokratiska studentförbund<br />
samt partigrupperna i Kommunförbundets och Landstingsförbundets<br />
styrelser.<br />
Socialdemokratiska riksdagsgruppen och den svenska socialdemokratiska<br />
gruppen i EU-parlamentet utser inom sig en representant<br />
för varje påbörjat tiotal ledamöter. Dessa representanter har yttrande-<br />
och förslagsrätt.<br />
4) Taletiden är begränsad till högst tre minuter, när inte kortare tid<br />
har beslutats. Talare har rätt till replik, om de har deltagit i debatten<br />
och därefter har apostroferats. Taletiden för repliken är högst<br />
en minut.<br />
Vid inlägg under debatten disponerar de föredragande för respektive<br />
område tillsammans sammanlagt högst fem minuter. I<br />
genomsnitt disponerar de föredragande sammanlagt högst tio<br />
minuter för slutplädering. Tjänstgörande ordförande kan vid<br />
behov förlänga föredragandens tid för slutplädering.<br />
5) För varje dagordningspunkt gäller den tid, som anges i arbetsordningen,<br />
som en ram, som inte ska överskridas. När antalet<br />
anmälda talares inlägg tidsmässigt överstiger den fastlagda tids-<br />
44
amen, ska tjänstgörande ordförande omedelbart meddela detta<br />
och fråga, vilka som ytterligare önskar anmäla sig, innan streck<br />
sätts i debatten. Efter det att streck satts i debatten, begränsas<br />
taletiden till den tid som kongressen, efter förslag från kongressordföranden,<br />
beslutar.<br />
6) Förslag om debattens avslutande och tidsbegränsning för talarna<br />
kan framställas av ordföranden, kongressutskottets och kongressens<br />
ombud.<br />
Önskar tjänstgörande ordförande delta i debatten, ska han/hon<br />
överlåta platsen åt någon av de andra ordförandena.<br />
8) Reservationer ska avges skriftligt. Anmälan om reservation ska<br />
göras i omedelbar anslutning till beslutet. Skriftlig reservation ska<br />
därefter lämnas till presidiet.<br />
9) Kongressombud, som av någon orsak önskar ledighet från någon<br />
del av kongressens förhandlingar, ska skriftligen anmäla detta till<br />
tjänstgörande ordföranden, som kan bevilja ledighet. Samtliga<br />
ledigheter meddelas sekreteraren för anteckning i protokollet.<br />
Arbetsformer för temagrupperna<br />
Arbetet i temagrupper sker genom att ombud och andra kongressdeltagare<br />
med yttrande- och förslagsrätt (till exempel partistyrelse och riksdagsgruppens<br />
ombud) delas in i 14 temagrupper. Kongressutskottet<br />
ansvarar för fördelningen av ombud mellan de olika grupperna. Varje<br />
temagrupp diskuterar olika politiska områden, med utgångspunkt från<br />
kongressmaterialet, och i diskussionen deltar också den/de föredragande.<br />
Allt kongressmaterial tas inte upp för diskussion i temagrupperna.<br />
Urvalet av de politiska områden som tas upp har gjorts med utgångspunkt<br />
från motionerna och partistyrelsens diskussioner.<br />
Syftet med temagrupperna är framför allt att ge kongressdeltagarna<br />
möjlighet att diskutera och argumentera för sina förslag i en mindre<br />
grupp, och utan de strikta talartidsbegränsningar som gäller i plenum.<br />
Detaljfrågor, oklarheter och olika sätt att tolka kongressdokumentens<br />
skrivningar kan därvid klaras ut. Samtliga viktiga politiska frågor ska<br />
dock diskuteras av hela kongressen och alla beslut som gäller motioner,<br />
partiprogram och riktlinjer ska fattas av kongressen – inga beslut ska fattas<br />
i temagrupperna. De föredragande kan dock, efter diskussionen i de<br />
olika temagrupperna, föreslå ändringar av redaktionell karaktär i utlåtande-<br />
och riktlinjetexter. Ändringarna får inte leda till att man frångår<br />
partistyrelsens uppfattning i olika politiska frågor.<br />
Beslut om eventuella ändringar i partistyrelsens förslag fattas av en av<br />
partistyrelsen utsedd grupp bestående av de huvudföredragande, det vill<br />
säga Lars Engqvist, Mona Sahlin, Wanja Lundby-Wedin, Ulrica Messing,<br />
45
Bosse Ringholm, Anna Lindh och Lars Stjernkvist, samt Lena Hjelm-<br />
Wallén. Om ändringar sker trycks nya versioner av de ändrade texterna<br />
och delas till kongressen.<br />
Förslagsregler<br />
1) Ändringar kan inte göras i motionernas texter eller attsatser, ej<br />
heller i partistyrelsens motionsutlåtanden.Yrkanden ställs i form<br />
av bifall till eller avslag på attsatserna i motionerna och utlåtandena<br />
över dessa.<br />
2) Vid behandling av texter i förslag till partiprogram eller politiska<br />
riktlinjer kan tre typer av förslag ställas:<br />
a) tilläggsförslag (ange var förslaget till tillägg ska placeras i texten)<br />
b) strykningsförslag (ange vad som ska strykas)<br />
c) förslag till omformulering (ange vilken text som ska ersättas<br />
med vad).<br />
I samtliga dessa fall ska tydligt anges vilken sida, rad och mening<br />
som avses.<br />
Omröstningar<br />
Val av ledamöter till partistyrelse, verkställande utskott, revisorer och<br />
programkommission sker, då någon så begär, med slutna valsedlar.<br />
Kongressprotokollen<br />
Kongressens protokoll ska bestå dels av ett förslags- och beslutsprotokoll,<br />
dels av ett diskussionsprotokoll. Under kongressdagarna redovisas protokollet<br />
i form av ett förslags- och beslutsprotokoll.<br />
Mellan klockan 11.00 och 13.00 dagligen kommer förslag till beslutsprotokoll<br />
från föregående dag att vara tillgängligt i kongressbyrån.<br />
Ombuden har då möjlighet att granska protokollsförslaget och framföra<br />
eventuella erinringar mot detta. Justering av beslutsprotokollet görs<br />
därefter av två valda justerare i förening. Protokollet från söndagen den<br />
11 <strong>nov</strong>ember 2001 justeras av två ordförande i förening samt vid kongressavslutningen<br />
tjänstgörande ordföranden.<br />
Det fullständiga protokollet, som även omfattar kongressens debatter<br />
(diskussionsprotokollet), utarbetas efter kongressen. Detta protokoll<br />
justeras av de två justerare och den ordförande, som har tjänstgjort under<br />
respektive del av kongressen.<br />
46<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att<br />
bifalla partistyrelsens förslag till diskussionsordning, inklusive regler<br />
för temagrupper, omröstningar och kongressprotokoll.
Dagordningens punkt 4.3<br />
4.3 Fastställande av arbetsordning (inklusive föredragande)<br />
Lars Stjernkvist, partisekreterare: Kongresskamrater! I kongresshandlingarna<br />
finns förslaget till arbetsformer. Det har skett några förändringar.<br />
Göran Persson var i inledningen inne på att det har hänt en del i vår<br />
omvärld sedan handlingarna skrevs och partistyrelsen tog ställning till<br />
dem. Därför föreslår vi att Anna Lindh får en möjlighet att lite längre<br />
utveckla partistyrelsens syn på världsläget. Vi föreslår också ett anförande<br />
av Bosse Ringholm på onsdag eftermiddag klockan 16. Dessutom fyller<br />
Unga Örnar 70 år. Detta ska vi självklart fira och uppmärksamma på<br />
kongressen, och jag föreslår att vi gör detta på onsdag morgon klockan<br />
9.00.<br />
Jag skulle också vilja peka på en annan förändring. Vi är ett traditionsrikt<br />
parti där kongresser följer en given mall. Vi har dock gjort en<br />
förändring jämfört med tidigare. Det gäller detta med temagrupper, som<br />
vi ska övergå till efter dagordningspunkten Formalia. Jag vill betona att<br />
syftet med temagrupperna är att fler ska få säga mer och att vi förhoppningsvis<br />
ska klara ut en del missförstånd, missuppfattningar men också<br />
mindre frågor för att underlätta diskussionen här i plenum och få den att<br />
i huvudsak handla om de principiella, övergripande frågorna. Men temagrupperna<br />
är inte beslutande, utan de slutsatser som dras i temagrupperna<br />
tar föredragandena med sig till partistyrelsen. I den mån det sker<br />
ändringar kommer partistyrelsen att redovisa dem innan behandlingen<br />
av respektive avsnitt börjar.<br />
Detta är från vår sida ett förslag för att underlätta behandlingen. Det<br />
behövs onekligen, för med 1 004 motioner, ett nytt partiprogram och<br />
dessutom riktlinjer har vi en gigantisk utmaning framför oss. Men jag är<br />
övertygad om att med god disciplin, gott humör och ett bifall till den<br />
föreslagna arbetsordningen kommer vi att klara det!<br />
Förslag<br />
Följande av partistyrelsen uppgjorda förslag till arbetsordning förelåg:<br />
Arbetsordning<br />
Måndagen den 5 <strong>nov</strong>ember<br />
13.00-15.00 Öppningsprogram<br />
13.00-13.45 Kulturinslag<br />
13.45-13.50 Sven-Erik Österberg: Välkommen till Västerås!<br />
13.50-14.35 Göran Persson talar<br />
14.35-14.40 Parentation<br />
47
14.40-15.00 Gästerna har ordet<br />
15.00-15.30 Eftermiddagsplenum<br />
15.00-15.30 Formalia<br />
1. Kongressens öppnande<br />
2. Beslut om kongressens offentlighet<br />
3. Fastställande av ombudsförteckning:<br />
3.1 Fullmaktsgranskningskommitténs rapport<br />
3.2 Upprop<br />
4. Kongressens arbetsformer:<br />
4.1 Fastställande av dagordning<br />
4.2 Fastställande av diskussionsordning<br />
4.3 Fastställande av arbetsordning (inklusive regler<br />
för omröstningar och kongressprotokoll)<br />
4.4 Arbetsformer för temagrupperna<br />
5. Val av kongressfunktionärer:<br />
5.1 26 ledamöter i kongressutskottet<br />
5.2 sex ordförande<br />
5.3 åtta sekreterare<br />
5.4 elva rösträknare<br />
5.5 nio ledamöter i rösträkningskommittén<br />
5.6 tio protokolljusterare<br />
5.7 15 ledamöter i program- och redaktionsutskottet<br />
5.8 nio ledamöter i stadge- och diverseutskottet<br />
5.9 nio ledamöter i granskningsutskottet<br />
6. Ersättningar och arvoden<br />
6.1 Ersättningar till ombuden<br />
7. Berättelser (remiss):<br />
7.1 Partistyrelsens berättelser 1997, 1998, 1999 och<br />
2000<br />
7.3 Riksdagsgruppens berättelser 1997, 1998, 1999<br />
och 2000<br />
15.30-19.30 Diskussioner i temagrupper<br />
Indelning av deltagare och lokaler framgår av separat<br />
bilaga och anslag vid kongressbyrån.<br />
48<br />
Kvällen<br />
Distriktsträffar<br />
Internationell mottagning
<strong>Tis</strong>dagen den 6 <strong>nov</strong>ember<br />
09.00-13.00 Förmiddagsplenum<br />
09.00-13.00 9. Förslag till nytt partiprogram<br />
Huvudföredragande: Thomas Östros<br />
09.00-09.50 Göran Persson inleder diskussionen om<br />
förslaget till nytt partiprogram.<br />
09.50-10.00 11.1 Utlåtanden över motioner som rör återremiss<br />
av programförslaget (häfte M1, motionerna<br />
1:1, 2:8, 3, 4:19-20, 5, 6, 7:1, 8, 11 och 13:1<br />
och häfte U1, sidan 9 – attsatserna 1-2 i<br />
beslutsförslaget).<br />
Föredragande: Göran Persson.<br />
10.00-10.15 11.2 Utlåtanden över motioner som rör programförslagets<br />
omfång och struktur (häftena M1,<br />
sidorna 60-84 och U1, sidorna 16-21).<br />
Föredragande: Thomas Östros.<br />
10.15-10.45 9.2 Programförslagets andra kapitel Världen av i<br />
dag, sidorna 5-7, rad 27.<br />
Föredragande: Björn von Sydow.<br />
10.45-11.35 9.3 Programförslagets tredje kapitel Idéarv och<br />
samhällsanalys, sidorna 11-17, rad 22.<br />
11.3 Utlåtanden över motioner som rör kapitlet<br />
Idéarv och samhällsanalys (häftena M1,<br />
sidorna 4-59 och U1, sidorna 4-9 – attsatserna<br />
3 och 4 i beslutsförslaget samt<br />
sidorna 9-15).<br />
Föredragande: Anne-Marie Lindgren.<br />
11.35-12.00 9.4 Programförslagets fjärde kapitel Socialdemokratisk<br />
samhällssyn i dag, avsnittet<br />
Demokrati, sidorna 19-22, rad 27.<br />
11.4 Utlåtanden över motioner som rör avsnittet<br />
Demokrati (häftena M1, sidorna 85-94 och<br />
U1, sidorna 21-25).<br />
Föredragande: Berit Högman.<br />
12.00-13.00 9.4 Programförslagets fjärde kapitel Socialdemokratisk<br />
samhällssyn i dag, avsnittet En<br />
demokratisk ekonomi, sidan 22, rad 29 sidan<br />
25, rad 10.<br />
49
13.00-14.30 Lunch<br />
11.5 Utlåtanden över motioner som rör avsnittet<br />
En demokratisk ekonomi (häftena M1,<br />
sidorna 95-141 och U1, sidorna 25-34).<br />
Föredragande: Thomas Östros.<br />
14.30-18.00 Eftermiddagsplenum<br />
14.30-18.00 9. Förslag till nytt partiprogram (fortsatt<br />
behandling).<br />
14.30-15.30 9.2 Programförslagets andra, tredje och fjärde<br />
kapitel,<br />
9.3 avsnitten Nya klassmönster sidan 9, rad 31<br />
9.4 sidan 11, rad 5, Jämställdhet, sidan 17, rad<br />
24 sidan 18, rad 13 samt Jämlikhet och<br />
mångfald, sidan 25, rad 12- sidan 26.<br />
11.6 Utlåtanden över motioner som rör avsnitten<br />
Nya klassmönster, Jämställdhet och Jämlikhet<br />
och mångfald (häftena M1, sidorna<br />
142-172 och U1, sidorna 35-45).<br />
Föredragande: Eva Marcusdotter.<br />
15.30-18.00 9.4 Programförslagets fjärde kapitel Socialdemokratisk<br />
samhällssyn i dag, avsnittet Välfärdspolitiken<br />
sidorna 27-29.<br />
11.7 Utlåtanden över motioner som rör avsnittet<br />
Välfärdspolitiken (häftena M1, sidorna 173-<br />
219 och U1, sidorna 45-58).<br />
Föredragande: Thomas Östros.<br />
18.00-19.30 Middag<br />
19.30-24.30 Kvällsplenum<br />
19.30-23.30 9. Förslag till nytt partiprogram (fortsatt<br />
behandling)<br />
50<br />
19.30-20.00 9.4 Fortsatt behandling av partiprogrammets<br />
fjärde kapitel Socialdemokratisk samhällssyn<br />
i dag, avsnittet Arbete och tillväxt, sidorna<br />
30-32.<br />
11.8 Utlåtanden över motioner som rör avsnittet<br />
Arbete och tillväxt (häftena M1, sidorna<br />
219-233 och U1, sidorna 58-67).<br />
Föredragande: Wanja Lundby-Wedin.
20.00-20.20 9.4 Fortsatt behandling av partiprogrammets<br />
fjärde kapitel Socialdemokratisk samhällssyn<br />
i dag, avsnittet Det gröna folkhemmet,<br />
sidorna 32-33.<br />
11.9 Utlåtanden över motioner som rör avsnittet<br />
Det gröna folkhemmet (häftena M1, sidorna<br />
234-240 och U1, sidorna 68-70).<br />
Föredragande: Niklas Nordström.<br />
20.20-20.40 9.4 Fortsatt behandling av partiprogrammets<br />
fjärde kapitel Socialdemokratisk samhällssyn<br />
i dag, avsnittet Kunskapssamhället, sidorna<br />
34-36.<br />
11.9 Utlåtanden över motioner som rör avsnittet<br />
Kunskapssamhället (häftena M1, sidorna<br />
241-259 och U1, sidorna 70-79).<br />
Föredragande: Åke Gustavsson.<br />
20.40-21.00 9.4 Fortsatt behandling av partiprogrammets<br />
fjärde kapitel Socialdemokratisk samhällssyn<br />
i dag, avsnittet Den europeiska unionen,<br />
sidorna 38-39.<br />
11.11 Utlåtanden över motioner som rör avsnittet<br />
Den europeiska unionen (häftena M1,<br />
sidorna 260-268 och U1, sidorna 80-83).<br />
Föredragande: Björn von Sydow.<br />
21.00-21.20 9.4 Fortsatt behandling av partiprogrammets<br />
fjärde kapitel Socialdemokratisk samhällssyn<br />
i dag, avsnittet Svensk säkerhetspolitik,<br />
sidan 39 rad 25-38.<br />
11.12 Utlåtanden över motioner som rör avsnittet<br />
Svensk säkerhetspolitik (häfte M1, motionerna<br />
2:2-3, 7:4, 13:9, 56:22, 86:3, 167:1-2<br />
och 3<strong>05</strong>:1, samt häfte U1, sidorna 83-85).<br />
Föredragande: Björn von Sydow.<br />
21.20-22.15 9.2 Fortsatt behandling av partiprogrammets<br />
andra och<br />
9.4 fjärde kapitel Socialdemokratisk samhällssyn<br />
i dag, avsnitten Kapitalets makt, sidan 7 rad<br />
29 sidan 9 rad 29, Internationalismen, sidan<br />
36 rad 43 sidan 37, Motvikter mot kapitalet,<br />
Frihandel och Freds- och solidaritetsarbete,<br />
sidan 39 rad 40-sidan 42.<br />
51
11.13 Utlåtanden över motioner som rör avsnitten<br />
Kapitalets makt, Internationalismen, Motvikter<br />
mot kapitalet, Frihandel och Fredsoch<br />
solidaritetsarbete (häftena M1, sidorna<br />
270-278 och U1, sidorna 85-90).<br />
Föredragande: Thomas Östros.<br />
22.15-22.30 11.14 Utlåtanden över övriga motioner och samlingsmotioner<br />
(häftena M1, sidorna 278-3<strong>06</strong><br />
och U1, sidorna 90-97).<br />
Föredragande: Anne-Marie Lindgren.<br />
22.30-23.30 9.1 Partiprogrammets inledningskapitel Den<br />
demokratiska socialismen, sidan 4-5.<br />
11.15 Utlåtanden över motioner som rör avsnittet<br />
Den demokratiska socialismen (häftena M1,<br />
sidorna 307-319 och U1, sidorna 98-102).<br />
Föredragande: Thomas Östros.<br />
23.30-24.00 Tid till förfogande<br />
Redaktionsutskottet, överdrag, oförutsedda ärenden.<br />
Onsdagen den 7 <strong>nov</strong>ember<br />
09.00-13.00 Förmiddagsplenum<br />
09.00-09.15 Uppvaktning av Unga Örnar<br />
09.00-12.00 10. Politiska riktlinjer<br />
10.8 Framtiden bygger vi tillsammans<br />
18. Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Framtiden bygger vi tillsammans (häftena<br />
M2 och U2).<br />
Huvudföredragande: Lars Stjernkvist.<br />
09.00-09.10 Inledningsanförande: Lars Stjernkvist.<br />
09.10-12.00 En människa – en röst<br />
10.8.3 Politiska riktlinjer, sidan 45-46 (avsnitten<br />
Ett parti i vardagen och Utvecklad facklig<br />
politisk samverkan).<br />
18.3 Partistyrelsens förslag till ändringar av stad<br />
gar samt motioner och utlåtanden rörande<br />
vårt parti, stadgar och avgifter (häftena M2,<br />
sidorna 71-118 och U2, sidorna 4-39).<br />
Föredragande: Lars Stjernkvist och<br />
Birgitta Lönegård.<br />
52
12.00-12.45 7 Berättelser och fråga om ansvarsfrihet<br />
7.1 Partistyrelsens berättelser 1997, 1998, 1999<br />
och 2000<br />
7.2 Revisorernas berättelser 1997, 1998, 1999<br />
och 2000<br />
7.3 Riksdagsgruppens berättelser 1997, 1998,<br />
1999 och 2000<br />
7.4 Granskningsutskottets berättelse<br />
7.5 Fråga om ansvarsfrihet för partistyrelsen<br />
12.45-13.00 8. Val av partiorgan<br />
8.1 Val av partiordförande<br />
8.2 Val av partisekreterare<br />
8.3 Val av fem övriga ledamöter i verkställande<br />
utskottet<br />
13.00-14.30 Lunch<br />
14.30-18.00 Eftermiddagsplenum<br />
14.30-18.00 10. Politiska riktlinjer, fortsatt behandling<br />
10.7 En stark röst för solidaritet och fred<br />
17. Utlåtanden över motioner rör internationella<br />
frågor och säkerhetspolitik (häftena M3 ochU3).<br />
Huvudföredragande: Anna Lindh.<br />
14.30-14.40 Inledningsanförande: Anna Lindh.<br />
14.40-14.50 10.7.1 Inledande textavsnitt, politiska riktlinjer<br />
sidorna 36-37.<br />
Föredragande: Anna Lindh.<br />
14.50-15.25 Säkerhet i en ny tid<br />
10.7.2 Politiska riktlinjer sidorna 37-38.<br />
17.1 Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Säkerhetspolitik i en ny tid (häftena M3,<br />
sidorna 4-8 och U3, sidorna 4-8).<br />
Föredragande: Anna Lindh.<br />
15.25-16.00 Ett ökat samarbete i vårt europeiska<br />
grannskap<br />
10.7.3 Politiska riktlinjer sidorna 38-39.<br />
17.2 Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Ett ökat samarbete i vårt europeiska grannskap<br />
(häftena M3, sidorna 9-15 och U3,<br />
sidorna 8-11).<br />
Föredragande: Anna Lindh och Urban Ahlin.<br />
53
16.00-16.15 Anförande Bosse Ringholm<br />
16.00-18.00 På människans sida i en gränslös värld<br />
10.7.4 Politiska riktlinjer sidorna 39-41.<br />
17.3 Utlåtanden över motioner som rör området<br />
På människans sida i en gränslös värld<br />
(häftena M3, sidorna 16-53 och U3, sidorna<br />
11-28).<br />
Föredragande: Maj-Inger Klingvall<br />
och Leif Pagrotsky.<br />
18.00-19.30 Middag<br />
19.30-24.00 Kvällsplenum<br />
19.30-24.00 10. Politiska riktlinjer, fortsatt behandling<br />
10.2 Rätt att färdas väl genom livet<br />
12. Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Rätt att färdas väl genom livet (häftena M4<br />
och U4).<br />
Huvudföredragande: Lars Engqvist.<br />
19.30-19.40 Inledningsanförande: Lars Engqvist.<br />
19.40-19.50 10.2.1 Inledande textavsnitt, politiska riktlinjer,<br />
sidorna 5-6.<br />
Föredragande: Lars Engqvist.<br />
19.50-21.00 Vårt val av välfärdsmodell<br />
10.2.2 Politiska riktlinjer sidorna 6-8.<br />
12.1 Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Vårt val av välfärdsmodell (häftena M4,<br />
sidorna 4-36 och U4, sidorna 4-15).<br />
Föredragande: Lars Engqvist och<br />
Bo Pettersson.<br />
21.00-23.30 Barnen främst<br />
10.2.3 Politiska riktlinjer sidorna 8-11 samt sidan<br />
18, raderna 4-6.<br />
12.2 Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Barnen främst (häftena M4, sidorna 36-67<br />
och U4, sidorna 15-29).<br />
Föredragande: Ingela Thalén och<br />
Helène Svensson.<br />
54<br />
23.30-24.00 Tid till förfogande<br />
Redaktionsutskottet, överdrag samt tid för<br />
oförutsedda ärenden
Torsdagen den 8 <strong>nov</strong>ember<br />
09.00-13.00 Förmiddagsplenum<br />
09.00-12.45 10. Politiska riktlinjer, fortsatt behandling<br />
10.2 Rätt att färdas väl genom livet, fortsatt<br />
behandling<br />
12. Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Rätt att färdas väl genom livet (häftena M4<br />
och U4).<br />
Huvudföredragande: Lars Engqvist.<br />
09.00-11.00 En skola som ger kunskap och trygghet åt alla<br />
09.00-09.10 Inledningsanförande: Ingegerd Wärnersson.<br />
09.10-11.00 10.2.4 Politiska riktlinjer sidorna 9-11.<br />
12.3 Utlåtanden över motioner som rör området<br />
En skola som ger kunskap och trygghet åt<br />
alla (häftena M4, sidorna 68-141 och U4,<br />
sidorna 30-54).<br />
Föredragande: Ingegerd Wärnersson och<br />
Jan Björkman.<br />
11.00-12.45 Ett liv i hälsa<br />
10.2.5 Politiska riktlinjer sidorna 11-12.<br />
12.4 Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Ett liv i hälsa (häftena M4, sidorna 142-232<br />
och U4, sidorna 54-74).<br />
Föredragande: Lars Engqvist och<br />
Lars Isaksson.<br />
12.45-13.00 8. Val av partiorgan<br />
8.4 Val av sju suppleanter i verkställande utskottet<br />
13.00-14.30 Lunch<br />
14.30-18.00 Eftermiddagsplenum<br />
14.30-15.30 10. Politiska riktlinjer, fortsatt behandling<br />
10.2 Rätt att färdas väl genom livet, fortsatt<br />
behandling<br />
12. Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Rätt att färdas väl genom livet (häftena M4<br />
och U4).<br />
Huvudföredragande: Lars Engqvist.<br />
14.30-15.30 Allt äldre – och allt friskare<br />
10.2.6 Politiska riktlinjer sidorna 12-13.<br />
55
12.5 Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Allt äldre – och allt friskare (häftena M4,<br />
sidorna 233-262 och U4, sidorna 74-86).<br />
Föredragande: Berit Andnor och Ola Rask.<br />
15.30-18.00 10. Politiska riktlinjer, fortsatt behandling<br />
10.3 Ett Sverige där klyftorna minskar<br />
13. Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Ett Sverige där klyftorna minskar (häftena<br />
M5 och U5).<br />
Huvudföredragande: Wanja Lundby-Wedin.<br />
15.30-15.40 Inledningsanförande: Wanja Lundby-Wedin.<br />
15.40-15.50 10.3.1 Inledande textavsnitt, politiska riktlinjer,<br />
sidorna 13-14.<br />
15.50-16.30 Ingen ska lämnas utanför<br />
10.3.2 Politiska riktlinjerna sidorna 14-15.<br />
13.1 Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Ingen ska lämnas utanför (häftena M5,<br />
sidorna 4-21 och U5, sidorna 4-13).<br />
Föredragande: Wanja Lundby-Wedin och<br />
Tommy Waidelich.<br />
16.30-18.00 Rätt till en god bostad<br />
16.30-16.40 Inledningsanförande: Lars-Erik Lövdén.<br />
16.40-18.00 10.3.3 Politiska riktlinjer sidorna 15-16.<br />
13.2 Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Rätt till en god bostad (häftena M5, sidorna<br />
21-95 och U5, sidorna 14-25).<br />
Föredragande: Lars-Erik Lövdén och<br />
Inger Lundberg.<br />
18.00-19.30 Middag<br />
19.30-24.00 Kvällsplenum<br />
19.30-24.00 10. Politiska riktlinjer, fortsatt behandling<br />
10.3 Ett Sverige där klyftorna minskar, fortsatt<br />
behandling<br />
13. Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Ett Sverige där klyftorna minskar (häftena<br />
M5 och U5).<br />
Huvudföredragande: Wanja Lundby-Wedin.<br />
56
19.30-21.30 Rätt till en god bostad, fortsatt behandling<br />
10.3.3 Politiska riktlinjer sidorna 15-16.<br />
13.2 Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Rätt till en god bostad (häftena M5, sidorna<br />
21-95 och U5, sidorna 14-25).<br />
Föredragande: Lars-Erik Lövdén och<br />
Inger Lundberg.<br />
21.30-22.30 Värna människovärdet – låt olikheterna berika!<br />
10.3.4 Politiska riktlinjer sidorna 16-18 (ej sidan<br />
18, raderna 4-6).<br />
13.3 Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Värna människovärdet – låt olikheterna berika!<br />
(häftena M5, sidorna 96-119 och U5,<br />
sidorna 25-35).<br />
Föredragande: Mona Sahlin och<br />
Anita Johansson.<br />
22.30-24.00 Trygghet i vardagen<br />
10.3.5 Politiska riktlinjer sidorna 18-19.<br />
13.4 Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Trygghet i vardagen (häftena M5, sidorna<br />
120-150 och U5, sidorna 35-53).<br />
Föredragande: Thomas Bodström och<br />
Ingvar Johnsson.<br />
Fredagen den 9 <strong>nov</strong>ember<br />
09.00-13.00 Förmiddagsplenum<br />
09.00-13.00 10. Politiska riktlinjer, fortsatt behandling<br />
10.4 Fler jobb – och ett arbete att må bra med<br />
14. Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Fler jobb – och ett arbete att må bra med<br />
(häftena M6 och U6).<br />
Huvudföredragande: Mona Sahlin.<br />
09.00-09.10 Inledningsanförande: Mona Sahlin.<br />
09.10-09.20 10.4.1 Inledande textavsnitt, politiska riktlinjer,<br />
sidorna 19-21.<br />
Föredragande: Mona Sahlin.<br />
09.20-11.30 Alla behövs på framtidens arbetsmarknad<br />
10.4.2 Politiska riktlinjer sidorna 21-22.<br />
14.1 Utlåtanden över motioner på området Alla<br />
behövs på framtidens arbetsmarknad (häftena<br />
M6, sidorna 4-49 och U6, sidorna 4-15).<br />
57
Föredragande: Sven-Erik Österberg och<br />
Elvy Söderström.<br />
11.30-13.00 Ett mänskligare arbetsliv<br />
10.4.3 Politiska riktlinjer sidorna 22-24.<br />
14.2 Utlåtanden över motioner på området Ett<br />
mänskligare arbetsliv (häftena M6, sidorna<br />
4-49 och U6, sidorna 4-15).<br />
Föredragande: Mona Sahlin och<br />
Ove Bengtsberg.<br />
13.00-14.30 Lunch<br />
14.30-18.00 Eftermiddagsplenum<br />
14.30-14.45 8. Val av partiorgan<br />
8.5 Val av 26 övriga ledamöter i partistyrelsen<br />
8.7 Val av tre revisorer<br />
8.9 Val av fem ledamöter i programkommissionen<br />
14.45-17.45 10. Politiska riktlinjer, fortsatt behandling<br />
10.4 Fler jobb – och ett arbete att må bra med,<br />
fortsatt behandling<br />
14. Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Fler jobb – och ett arbete att må bra med<br />
(häftena M6 och U6).<br />
Huvudföredragande: Mona Sahlin.<br />
14.45-16.15 Ett mänskligare arbetsliv, fortsatt behandling<br />
10.4.3 Politiska riktlinjer sidorna 22-24.<br />
14.2 Utlåtanden över motioner på området Ett<br />
mänskligare arbetsliv (häftena M6, sidorna<br />
50-116 och U6, sidorna 16-28).<br />
Föredragande: Mona Sahlin och<br />
Ove Bengtsberg.<br />
16.15-17.45 Trygg i tider av arbetslöshet<br />
10.4.4 Politiska riktlinjer sidan 24.<br />
14.3 Utlåtanden över motioner på området Trygg<br />
i tider av arbetslöshet (häftena M6, sidorna<br />
117-144 och U6, sidorna 28-34).<br />
Föredragande: Björn Rosengren och<br />
Lena Micko.<br />
17.45-18.00 Internationell gäst talar.<br />
58
18.00-19-30 Middag<br />
19.30-24.00 Kvällsplenum<br />
19.30-24.00 10. Politiska riktlinjer, fortsatt behandling<br />
10.5 Ett Sverige i sammanhållning och utveckling<br />
15. Utlåtanden över motioner på området Ett<br />
Sverige i sammanhållning och utveckling<br />
(häftena M7 och U7).<br />
Huvudföredragande: Ulrica Messing.<br />
19.30-19.40 Inledningsanförande: Ulrica Messing.<br />
19.40-19.50 10.5.1 Inledande textavsnitt, politiska riktlinjer,<br />
sidan 25.<br />
Föredragande: Ulrica Messing.<br />
19.50-21.00 Kunskapen växer när den delas av fler<br />
10.5.2 Politiska riktlinjer sidorna 25-27.<br />
15.1 Utlåtanden över motioner på området<br />
Kunskapen växer när den delas av fler (häftena<br />
M7, sidorna 4-32 och U7, sidorna 4-23).<br />
Föredragande: Thomas Östros och<br />
Nalin Pekgul.<br />
21.00-21.30 En ledande IT-nation<br />
10.5.3 Politiska riktlinjer sidorna 27-28.<br />
15.2 Utlåtanden över motioner på området En<br />
ledande IT-nation (häftena M7, sidorna 33-<br />
41 och U7, sidorna 23-25).<br />
Föredragande: Göran Johnsson och<br />
Cinnika Beiming.<br />
21.30-24.00 Ta tillvara utvecklingskraften i alla regioner<br />
10.5.4 Politiska riktlinjer sidorna 28-30.<br />
15.3 Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Ta tillvara utvecklingskraften i alla regioner<br />
(häftena M7, sidorna42-139 och U7, sidorna<br />
25-51).<br />
Föredragande: Ulrica Messing och<br />
Anders Sundström.<br />
Lördagen den 10 <strong>nov</strong>ember<br />
09.00-13.00 Förmiddagsplenum<br />
09.00-10.00 10. Politiska riktlinjer, fortsatt behandling<br />
10.5 Ett Sverige i sammanhållning och<br />
utveckling, fortsatt behandling<br />
59
15. Utlåtanden över motioner på området<br />
Ett Sverige i sammanhållning och utveckling<br />
(häftena M7 och U7).<br />
Huvudföredragande: Ulrica Messing.<br />
09.00-10.00 Från jord till bord<br />
10.5.5 Politiska riktlinjer sidorna 30-31<br />
15.4 Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Från jord till bord (häftena M7, sidorna<br />
140-159 och U7, sidorna 51-60).<br />
Föredragande: Margareta Winberg och<br />
Kjell Nordström.<br />
10.00-13.00 10. Politiska riktlinjer, fortsatt behandling<br />
10.6 En trygg och hållbar ekonomi<br />
16. Utlåtanden över motioner som rör området<br />
En trygg och hållbar ekonomi (häftena M8<br />
och U8).<br />
Huvudföredragande: Bosse Ringholm.<br />
10.00-10.10 Inledningsanförande: Bosse Ringholm.<br />
10.10-10.20 10.6.1 Inledande textavsnitt, politiska riktlinjer,<br />
sidorna 31-32.<br />
Föredragande: Bosse Ringholm.<br />
10.10-11.00 Med ansvar och förnuft<br />
10.6.1 Politiska riktlinjer sidorna 32-33.<br />
16.1 Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Med ansvar och förnuft (häftena M8,<br />
sidorna 4-24 och U8, sidorna 4-14).<br />
Föredragande: Bosse Ringholm och<br />
Göran Johansson.<br />
11.00-12.15 Rättvisa skatter<br />
10.6.2 Politiska riktlinjer sidorna 33-34.<br />
16.2 Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Rättvisa skatter (häftena M8, sidorna 24-62<br />
och U8, sidorna 14-30).<br />
Föredragande: Bosse Ringholm och<br />
Arne Kjörnsberg.<br />
60<br />
12.15-13.00 Bruka utan att förbruka<br />
10.6.3 Politiska riktlinjer sidorna 34-36.<br />
16.3 Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Bruka utan att förbruka (häftena M8,
sidorna 63-127 och U8, sidorna 30-42).<br />
Föredragande: Kjell Larsson och<br />
Anneli Hulthén.<br />
13.00-14.30 Lunch<br />
14.30-17.30 Eftermiddagsplenum<br />
14.30-15.00 8. Val av partiorgan<br />
8.6 Val av femton suppleanter i partistyrelsen.<br />
8.8 Val av tre revisorssuppleanter.<br />
8.10 Val av fem suppleanter i programkommissionen.<br />
15.00-17.30 10. Politiska riktlinjer, fortsatt behandling<br />
10.8 Framtiden bygger vi tillsammans, fortsatt<br />
behandling<br />
18. Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Framtiden bygger vi tillsammans (häftena<br />
M2 och U2).<br />
Huvudföredragande: Lars Stjernkvist.<br />
15.00-15.10 10.8.1 Inledande textavsnitt, politiska riktlinjer,<br />
sidan 41.<br />
Föredragande: Lars Stjernkvist.<br />
15.10-16.00 Kulturen och medier – utrymme för liv och<br />
lust<br />
10.8.2 Politiska riktlinjer sidorna 42-44.<br />
18.1 Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Kulturen som drivkraft (häftena M2, sidorna<br />
4-25 och U2, sidorna 39-46).<br />
Föredragande: Marita Ulvskog och<br />
Lars Stjernkvist.<br />
16.00-16.30 Bry dig, bilda dig, bestäm dig!<br />
10.8.3 Politiska riktlinjer sidorna 44-45.<br />
18.2 Utlåtanden över motioner som rör området<br />
Bry dig, bilda dig, bestäm dig (häftena M2,<br />
sidorna 26-38 och U2, sidorna 47-51).<br />
Föredragande: Monica Öhman och<br />
Frank Andersson.<br />
16.30-17.30 En människa – en röst<br />
10.8.4 Politiska riktlinjer sidorna 41 och 45-46<br />
(avsnittet Fler förtroendevalda och ökat<br />
valdeltagande).<br />
61
18.3 Utlåtanden över motioner som rör området<br />
En människa – en röst (häftena M2, sidorna<br />
38-70 och U2, sidorna 52-62).<br />
Föredragande: Britta Lejon och Roger Kaliff.<br />
19.00 Kongressfest<br />
Söndagen den 11 <strong>nov</strong>ember 2001<br />
09.00-12.30 Förmiddagsplenum<br />
09.00-09.20 Övrigt politiskt<br />
18.4 Utlåtanden över motioner som rör Övrigt<br />
politiskt (häftena M2, sidorna 119-122 och<br />
U2, sidorna 62-63).<br />
Föredragande: Agneta Gille.<br />
09.20-11.00 10. Politiska riktlinjer, fortsatt behandling<br />
10. 1 Människan är målet, inledningskapitlet i de<br />
politiska riktlinjerna, sidorna 4-5.<br />
Föredragande: Göran Persson.<br />
11.00-11.15 Bordlagda ärenden<br />
11.15-12.30 Förslag från redaktionsutskottet<br />
9. Partiprogram, slutligt antagande<br />
10. Politiska riktlinjer, slutligt antagande<br />
12.30-13.30 Kaffe och smörgås<br />
13.30-15.00 Eftermiddagsplenum<br />
13.30-13.35 19. Protokolljustering<br />
13.35-15.00 Avslutningsprogram<br />
15.0020. Kongressens avslutning<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att<br />
fastställa partistyrelsens förslag till arbetsordning, inklusive<br />
föredragande.<br />
62
Dagordningens punkt 5<br />
Val av kongressfunktionärer<br />
Dagordningens punkt 5.1<br />
26 ledamöter i kongressutskottet<br />
Föredragning och förslag<br />
Sven Hulterström, valberedningens ordförande: På tidigare kongresser har<br />
i regel de val som nu ska förrättas föreslagits av kongressutskottet, men i<br />
och med att vi har en ny ordning som innebär att valberedningen väljs av<br />
förtroenderådet har vi fått också den här uppgiften. Jag hoppas att vi tillsammans<br />
med partidistrikten har klarat den, så att det inte blir några<br />
onödiga tidsutdräkter i den här proceduren.<br />
Här föreslås Greger Tidlund, Södermanland, som ordförande. Övriga är<br />
Nils-Olov Olofsson, Blekinge, Lennart Björk, Bohuslän, Anders Lindström,<br />
Dalarna, Sonja Landin, Gotland, Stefan Hedin,Gävleborg, Anna Johansson,<br />
Göteborg, Kaj Berntsson, Halland, Erik Magnusson, Jämtland, Peter Persson,<br />
Jönköpings län, Lena Segerberg,Kalmar län, Carina A Elgestam,Kronoberg,<br />
Birgitta Ahlqvist, Norrbotten, Annelie Stark, Skaraborg, Kerstin Engle,<br />
Skåne, Håkan Jonsson, Stockholms län, Karin Hanqvist, Stockholm, Lars<br />
Skytt, Uppsala län, Håkan Holmberg, Värmland, Christer Forssell,<br />
Västerbotten, Leif Lindholm, Västernorrland, Denise Bergström,<br />
Västmanland, Peter Jonsson, Norra Älvsborg, Ulf Olsson, Älvsborgs södra,<br />
Mats Sjöström,Örebro län och Jörgen Oskarsson, Östergötland.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att<br />
välja kongressutskott med redovisade ledamöter i enlighet med<br />
valberedningens förslag.<br />
Dagordningens punkt 5.2<br />
Val av sex ordförande<br />
Föredragning och förslag<br />
Sven Hulterström, valberedningens ordförande: Vi föreslår Anita Modin,<br />
Jörgen Linder, Ulla Lindqvist, Tomas Eneroth, Lena Hallengren och Daniel<br />
Ådin.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att<br />
välja ordförande för kongressen i enlighet med valberedningens<br />
förslag.<br />
63
Dagordningens punkt 5.3<br />
Val av åtta sekreterare<br />
Föredragning och förslag<br />
Sven Hulterström, valberedningens ordförande: Här föreslås Ann-Sofie<br />
Hermansson, Heli Kärkkäinen, Madelén Persson, Marie Martinsson, Birthe<br />
Nordengard, Lars Westbratt, Peter Andersson och Ulf Nordlinder.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att<br />
välja sekreterare för kongressen i enlighet med valberedningens<br />
förslag.<br />
Dagordningens punkt 5.4<br />
Val av elva rösträknare<br />
Föredragning och förslag<br />
Sven Hulterström, valberedningens ordförande: Vi föreslår Ibrahim<br />
Baylan, Västerbotten, sammankallande, Åsa Hedlöf, Dalarna, Ronny<br />
Robertsson, Halland, Tony Lundstedt, Kronoberg, Johan Öhrn,<br />
Norrbotten, Elin Pettersson, Södermanland, Göran Hårde, Uppsala län,<br />
Birgit Johansson, Västernorrland, Rune Karlsson, Västmanland, Inga<br />
Eriksson,Norra Älvsborg och Gerd Aronsson,Östergötland.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att välja elva rösträknare i enlighet med valberedningens förslag.<br />
Dagordningens punkt 5.5<br />
Val av nio ledamöter i rösträkningskommittén<br />
Föredragning och förslag<br />
Sven Hulterström, valberedningens ordförande: Här föreslås Monica<br />
Haider, Kronoberg, ordförande, Ingrid Duwe, Bohuslän, Ulf Johansson,<br />
Göteborg, Ulrika Thulin, Skåne, Ola Sjöberg, Södermanland, Staffan<br />
Connysson, Västerbotten, Monica Fahlén, Västernorrland, Örjan<br />
Andersson, Västmanland och Christin Slättmyr,Norra Älvsborg.<br />
64
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att välja nio ledamöter i rösträkningskommittén i enlighet med valberedningens<br />
förslag.<br />
Dagordningens punkt 5.6<br />
Val av tio protokolljusterare<br />
Föredragning och förslag<br />
Sven Hulterström, valberedningens ordförande: Här föreslås Peter<br />
Jeppsson, Blekinge, ordförande, Stina Lindberg, Halland, Elisabeth<br />
Bramfeldt, Norrbotten, Göran Persson, Skåne, Hans Ekström,<br />
Södermanland, Leif Bergman, Värmland, Agneta Lindström-Berg,<br />
Västerbotten, Elisabeth Lassen, Västernorrland, Nils Wiik, Västmanland<br />
och Anna-Lena Mellquist,Norra Älvsborg.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att välja tio protokolljusterare i enlighet med valberedningens förslag.<br />
Dagordningens punkt 5.7<br />
Val av 15 ledamöter i program- och redaktionsutskottet<br />
Föredragning och förslag<br />
Sven Hulterström, valberedningens ordförande: Här föreslås Göran<br />
Persson, partistyrelsen, ordförande, Lars Stjernkvist, partistyrelsen, Lena<br />
Hjelm-Wallén, partistyrelsen, Anna Lindh, partistyrelsen, Bosse Ringholm,<br />
partistyrelsen, Wanja Lundby-Wedin, partistyrelsen, Thomas Östros, partistyrelsen,<br />
Peter Hultqvist, Dalarna, Kerstin Alnebratt, Göteborg, Jens<br />
Nilsson, Jämtland, Charlotta Svanberg, Kronoberg, Ilmar Reepalu, Skåne,<br />
Elisabeht Brandt-Ygeman,Stockholm, Birgitta Halvarsson, Värmland och<br />
Britt-Marie Karlsson,Örebro län.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att<br />
välja 15 ledamöter i program- och redaktionsutskottet i enlighet<br />
med valberedningens förslag.<br />
65
Dagordningens punkt 5.8<br />
Val av nio ledamöter i stadge- och diverseutskottet<br />
Föredragning och förslag<br />
Sven Hulterström, valberedningens ordförande: Vi föreslår Anna-Karin<br />
Lundström,Stockholms län, ordförande, Bengt Odlöv,Bohuslän, Kenneth<br />
Persson, Dalarna, Tommy Berger, Gävleborg, Caterina Franceschi,<br />
Göteborg, Åke Eliasson, Halland, Lars Aronsson, Jönköpings län, Åsa<br />
Ögren, Västerbotten och Ewa-Leena Johansson,Örebro län.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att<br />
välja nio ledamöter i stadge- och diverseutskottet i enlighet med<br />
valberedningens förslag.<br />
Dagordningens punkt 5.9<br />
Val av nio ledamöter i granskningsutskottet<br />
Föredragning och förslag<br />
Sven Hulterström, valberedningens ordförande: Till sist föreslår vi Ewa<br />
Lindstrand, Västernorrland, ordförande, Jan-Olof Larsson, Bohuslän,<br />
Kurt Kvarnström, Dalarna, Ewelina Tokarczyk, Göteborg, Karin Renblad,<br />
Jönköpings län, Lynn Ljungberg,Skåne, Ulrica Truedsson, Södermanland,<br />
Carina Schön, Västmanland och Per Eriksson,Örebro län.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att<br />
välja nio ledamöter i granskningsutskottet i enlighet med<br />
valberedningens förslag.<br />
Göran Persson, partiordförande: Jag vill nu lämna över klubban till någon<br />
från det vana presidiet – Anita Modin.Varsågod.<br />
Ordförande: Anita Modin<br />
66<br />
Ordningsfråga<br />
Anita Modin, tjänstgörande ordförande: Ett stort tack för ert förtroende.<br />
Vi har, som Göran Persson sade, en vecka framför oss som blir jobbig. Jag<br />
tror inte att någon av oss riktigt förstår hur jobbig den blir. Vi har försökt<br />
att hitta alla detaljer som kan hittas för att underlätta för kongressen,<br />
men det dyker ständigt upp fler. Vi behöver er hjälp, och vi ska göra
vårt bästa för att det ska bli korrekt. Men det måste ske med gott humör.<br />
Vi skulle vilja be er att föra in alla rättelser i ert material; det är nästan<br />
omöjligt att hänga med om man inte har fört in dem.<br />
Arbetsordningen är att vi ägnar hela dagen i morgon åt partiprogrammet.<br />
Här måste vi än en gång be er att uppmärksamma att det är ett nytt<br />
förslag till partiprogram. Det är inte det gamla förslaget som ni har skrivit<br />
motioner om. Min rekommendation är att ni inriktar er på texten i<br />
det nya partiprogrammet, för de motioner som har skrivits har man till<br />
viss del tagit hänsyn till i förslaget till nytt program.<br />
Partistyrelsens utlåtanden är det som styr vilka attsatser som ska<br />
behandlas. Normalt läser vi vid ingången av ett avsnitt upp alla attsatser<br />
och all text som ska vara med. Vi har bedömt att vi då tar vi en massa tid<br />
i anspråk, så vi föreslår att vi gör som vi gjorde på förra kongressen, att vi<br />
lägger flera exemplar av våra försättsblad i kongressbyrån så att ni där kan<br />
kontrollera exakt när era motioner och attsatser tas upp. Är det något<br />
som i alla fall är oklart står vi naturligtvis till förfogande så att ni kan<br />
ställa frågor. Men kopiorna av försättsbladen ska finnas i kongressbyrån.<br />
Vi hade önskat att det skulle gå att få upp dem på storbild här, men det<br />
är inte så lätt att göra det.<br />
Jag hoppas att ni är med på att vi hanterar arbetsordningen på det här<br />
sättet. Det viktiga är att vi får tid att diskutera framtidsfrågor i stället för<br />
formalia.<br />
På varje punkt på arbetsordningen framgår vilka sidor i partiprogrammet<br />
respektive riktlinjerna som ska behandlas. Dessutom finns motionerna<br />
angivna. Arbetsordningens numrering måste finnas på talarlapparna.<br />
Det är väldigt viktigt, annars kan vi inte få in yrkandena på rätt<br />
ställe.<br />
När det gäller arbetsordningen tillkommer några talare. Ni får också<br />
vara beredda på att vi kan behöva stuva om i arbetsordningen. Det kan<br />
vara så att något avsnitt inte tar så lång tid som vi har trott, och då kan<br />
vi flytta fram avsnitt som egentligen skulle behandlas senare i veckan för<br />
att vi ska få tid till diskussioner.<br />
För att det ska bli så lättfattligt som möjligt hoppas vi att vi ska kunna<br />
fatta beslut så fort ett avsnitt är avslutat. Det kan vara så att det kommer<br />
in så många förslag att vi får lov att ajournera förhandlingarna. Men<br />
regeln ska vara att vi ska fatta beslut om avsnitten vartefter vi har jobbat<br />
oss igenom dem.<br />
Vi ska försöka att föra kongressen framåt likadant hela tiden, så att det<br />
ska bli lätt att känna igen sig. Om det inte görs något inlägg av föredraganden<br />
är det i alla fall ett bifallsyrkande till partiprogrammet, till partistyrelsens<br />
utlåtande över motioner eller förslag till riktlinjer.<br />
Talartiden är kort – det vet vi. För att vi ska kunna få en rättvis bedömning<br />
av tiden ber vi att ni så snart som möjligt lämnar in talarlappar med<br />
yrkanden. Det gäller främst för i morgon, men naturligtvis även för hela<br />
veckan. Sedan gör vi en beräkning av hur mycket tid de föredragande ska<br />
67
ha och av hur mycket tid vi behöver för beslut. Sedan får vi se hur många<br />
talare som ryms innan vi är tvungna att sätta streck – för det kommer vi<br />
att behöva göra ibland.<br />
Nytt för i år är temagrupperna. Lasse Stjernkvist har nämnt dessa.<br />
Temagrupperna är inte beslutsföra, men vi ska undanröja en massa småproblem<br />
som säkert går att lösa muntligt. Nytt för i år är också att vi föreslår<br />
att man här uppe på podiet en timme efter det att temagrupperna är<br />
slut, alltså från klockan 19.30 och en timme framåt, får lämna in talarlappar<br />
med yrkanden främst för morgondagen, men gärna för hela<br />
veckan. Då får vi natten på oss att bearbeta detta både för de föredragande<br />
och för oss i presidiet!<br />
Vi ber också att vi i morgon, när Göran Persson ska inleda diskussionen<br />
om partiprogrammet, inte får en kö av talare som vill lämna sina lappar.<br />
Gör gärna det i kväll i stället! För den fortsatta debatten är det mycket värdefullt<br />
med lugn och ro och att kunna lyssna på Göran Persson i morgon.<br />
Eftersom vi vill ha lugn och ro utan störningar vill vi inte heller ha<br />
några påslagna mobiltelefoner i salen.<br />
Jag lämnar ordet fritt med anledning av förslaget om att vi ska lämna<br />
in talarlappar en timme i kväll från klockan 19.30.<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
att<br />
kongressombuden ska få möjlighet att lämna talarlappar på podiet<br />
klockan 19.30-20.30.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att bifalla kongressordförandes förslag.<br />
Dagordningens punkt 6<br />
Ersättningar och arvoden<br />
Dagordningens punkt 6.1<br />
Ersättningar till ombuden<br />
Föredragning och förslag<br />
Birgitta Lönegård, partikassör: Kongressen har att ta ställning till två<br />
ersättningar. Den första är ersättning för logi, och där föreslås 700 kronor<br />
per natt. Den andra gäller de ombud som har förlorat arbetsförtjänst.<br />
Förslaget innebär att ersättning ska utgå med 600 kronor per dag inklusive<br />
sociala avgifter.<br />
68
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att bifalla partikassörens förslag till ersättningar och arvoden.<br />
Behandlingen av dagordningens punkter 1-6 var därmed avslutad.<br />
Dagordningens punkt 7<br />
Berättelser och fråga om ansvarsfrihet<br />
Dagordningens punkt 7.1<br />
Partistyrelsens berättelser 1997, 1998, 1999 och 2000<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att<br />
remittera partistyrelsens berättelser 1997, 1998, 1999 och 2000 till<br />
granskningsutskottet.<br />
Dagordningens punkt 7.3<br />
Riksdagsgruppens berättelser 1997, 1998, 1999 och 2000<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att remittera riksdagsgruppens berättelser 1997, 1998, 1999 och 2000<br />
till granskningsutskottet.<br />
Behandlingen av dagordningens punkter 7.1 och 7.3 fortsätter på sidan<br />
27 i del 2.<br />
Ajournering<br />
Kongressförhandlingarna ajournerades klockan 15.28.<br />
69
<strong>Tis</strong>dagen den 6 <strong>nov</strong>ember 2001<br />
Förmiddagens förhandlingar<br />
Förmiddagens förhandlingar inleddes klockan 09.02.<br />
Ordförande: Anita Modin<br />
Sekreterare: Heli Kärkkäinen och Ann-Sofie Hermansson<br />
Tjänstgörande ordförande: I går kväll var det lite stressigt med tiden.<br />
Därför skulle jag nu vilja presentera oss i presidiet.<br />
Jag heter Anita Modin och kommer från Stockholm. Jörgen Linder<br />
kommer från Göteborg. Ulla Lindqvist kommer från LO. Vidare har vi<br />
Tomas Eneroth från Kronoberg, Lena Hallengren från SSU och Daniel<br />
Ådin från Västerbotten.<br />
Nomineringstider<br />
Tjänstgörande ordförande: Nomineringstiden för val av partiordförande,<br />
partisekreterare samt fem ordinarie ledamöter i VU föreslås bli fastställd<br />
till klockan 15.00 i dag.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att bifalla kongressordförandens förslag.<br />
Dagordningens punkt 9<br />
Förslag till nytt partiprogram<br />
Huvudföredragande: Thomas Östros<br />
Dagordningens punkt 11.1<br />
Utlåtande över motioner som rör återremiss av<br />
programförslaget<br />
(Häfte M1, motionerna 1:1, 2:8, 3, 4:19–20, 5, 6, 7:1, 8, 11 och 13:1,<br />
samt häfte U1, sidan 9 – attsatserna 1-2 i beslutsförslaget).<br />
70
Föredragande: Göran Persson<br />
Tjänstgörande ordförande: Göran Persson hälsas härmed välkommen att<br />
inleda diskussionen om förslaget till nytt partiprogram. Varsågod!<br />
Inledning av Göran Persson<br />
Göran Persson, programkommissionens ordförande: Partivänner!<br />
Partiprogrammet har vi levt med sedan år 1975. Jag minns när jag som<br />
ung SSU:are i <strong>nov</strong>ember samma år fick presentera programmet. Att ta<br />
ansvar för en programpresentation inför en stor fin arbetarekommun var<br />
väldigt högtidligt. Jag kommer ihåg den långa debatt som föregick programmet.<br />
Det var stimulerande, och vad jag minns mest var den högtid<br />
som programdebatten omgavs av. Jag fick vara med på 1975 års kongress<br />
som yngsta ombudet från Södermanland. Några av er är i dag med för<br />
första gången, och jag är säker på att ni upplever det på precis samma<br />
sätt. Så har det alltid varit för oss; rörelsen har, och har haft, förmåga att<br />
omsätta programmen i praktisk politik. Vad vi i dag ska ägna oss åt är<br />
alltså både viktigt och stort.<br />
Kanske var det i samma känsla som Axel Danielsson befann sig när han<br />
skrev vårt första partiprogram. Han sitter en kväll och skriver partiprogrammet<br />
med silver doppat i bläcket – lugnt och metodiskt, oerhört<br />
säkert – han var en stor stilist.<br />
Axel Danielsson skriver: ”Socialdemokratin skiljer sig från andra politiska<br />
partier därigenom, att den helt vill omdana det borgerliga samhällets<br />
ekonomiska organisation och genomföra arbetareklassens sociala frigörelse,<br />
till betryggande och utveckling af den andliga och materiella<br />
kulturen.”<br />
I en kort mening – programmets allra första – formulerar Sveriges<br />
Socialdemokratiska Arbetareparti sin syn på människan och det samhälle<br />
hon lever i. Det är en mening som uttrycker socialdemokratins politiska<br />
frihetslängtan, och det är en mening som uttrycker socialdemokratins<br />
vilja att förändra samhället.<br />
Samma mål och samma vilja till förändring vägleder oss socialdemokrater<br />
i dag.<br />
Då som nu – samma längtan efter frihet och frigörelse, inte frihet erövrad<br />
på andra människors bekostnad utan frihet för alla att kunna känna<br />
trygghet och forma sina egna liv.<br />
Då som nu – samma strävan efter jämlikhet människor emellan, inte<br />
jämlikhet enbart genom samma chans och lika möjligheter utan också<br />
jämlikhet i form av rättvis fördelning.<br />
Då som nu – samma vilja till solidaritet, inte solidaritet med enbart de<br />
sämst ställda i form av välgörenhet utan ett solidariskt samhälle där alla<br />
bidrar och alla får del av frukterna efter behov.<br />
71
72<br />
Frihet, jämlikhet och solidaritet är tidlösa värderingar. De präglade<br />
Bergspredikans budskap och de fanns med under den franska revolutionen.<br />
De var vägledande när Martin Luther King talade om sin dröm vid<br />
Lincoln Memorial i Washington. Och de gjorde att Nelson Mandela<br />
under årtionden orkade hålla modet uppe i sin cell på Robben Island.<br />
Dessa värderingar löper som en röd tråd genom den socialdemokratiska<br />
idéhistorien, från det första partiprogrammet till det förslag som vi<br />
i dag har att behandla. Vi säger:<br />
”Socialdemokratin vill låta dessa demokratins ideal prägla hela samhällsordningen<br />
och människors inbördes förhållanden. Vårt mål är ett<br />
samhälle utan över- och underordning, utan klassgränser, utan könssegregation<br />
eller etniska klyftor, ett samhälle utan fördomar och diskriminering...”<br />
Kamrater! När Axel Danielsson sitter där och formulerar sig kan han<br />
föga ana den samhällsförändring som vårt land kommer att genomgå<br />
under de följande hundra åren. Han kan hoppas, men knappast tro, att<br />
Sverige ska förändras från ett av Europas fattigaste länder till ett av världens<br />
rikaste, tryggaste och mest rättvisa länder att bo och leva i.<br />
Men så blev det, och det var socialdemokratin som var den ledande<br />
politiska kraften under denna samhällsomvandling.<br />
Läs historien om det moderna Sveriges framväxt! Läs, och du kommer<br />
att finna att det i hög grad är arbetarrörelsens historia som beskrivs!<br />
Vi har all anledning att känna stolthet över det Sverige som arbetarrörelsen<br />
har byggt. Men vi har samtidigt all anledning att säga att vi inte<br />
är nöjda.<br />
Sverige är fortfarande ett land där friheten inte är erövrad för alla.<br />
Sverige är fortfarande ett land där inte jämlikhet råder. Sverige är fortfarande<br />
ett land där solidariteten brister.<br />
Detta gör att vi socialdemokrater vill fortsätta att förändra vårt land.<br />
Men då behöver vi en ideologisk kompass som leder oss rätt, en kompassnål<br />
som inte snurrar när viktiga beslut ska tas.<br />
Därför krävs ett nytt partiprogram – ett program som är aktuellt och<br />
anpassat till dagens verklighet, ett program som ger ideologisk vägledning<br />
i praktisk politik.<br />
I denna mening känns inte dagens partiprogram tillräckligt aktuellt.<br />
Det började diskuteras och formuleras i slutet av 1980-talet, och det fastställdes<br />
på partikongressen år 1990.<br />
Sedan dess har enormt mycket hänt, både i Sverige och i vår omvärld<br />
– händelser och förändringar som kastar delar av innehållet och analyserna<br />
i detta partiprogram över ända. Låt mig ge några exempel.<br />
År 1990 hade ingen av oss hört talas om World Wide Web.<br />
Mobiltelefonerna var stora och otympliga. Surfa var någonting som gjordes<br />
under varma sommardagar på skummande vågor. I dag har de allra<br />
flesta av oss skickat e-post, och vi är många som har lyssnat på Hassan på
Sveriges Radios hemsida. I dag har de flesta svenskar en mobiltelefon, så<br />
liten att det ibland kan vara svårt att hitta den i fickan när det ringer.<br />
År 1990 hade muren som delade Europa nyss monterats ned.<br />
Demokratiska val hade inte hållits i Sovjetunionen. Sverige hade inte<br />
ansökt om medlemskap i EG. I dag är Sverige medlem i EU. I Kreml<br />
regerar en demokratiskt vald president. Estland, Lettland och Litauen<br />
förhandlar om medlemskap i den europeiska unionen.<br />
År 1990 hade vi överskott i statens finanser och full sysselsättning, men<br />
vi var på väg in i den ekonomiska krisen. I dag har vi tagit oss ur den<br />
tvångströja som låneberoendet utgjorde för demokratin, men vårt land är<br />
fortfarande märkt av 1990-talets massarbetslöshet och nedskärningar.<br />
Så vill jag, med några enkla exempel, beskriva den enorma samhällsförändring<br />
som skett sedan vi antog 1990 års partiprogram.<br />
Det var mot den bakgrunden som kongressen i Sundsvall för fyra år<br />
sedan beslutade att ett nytt partiprogram skulle arbetas fram.<br />
Programkommissionen har jobbat hårt. Utkast har tagits fram och<br />
nagelfarits i våra partiorganisationer. Diskussioner och debatter har hållits.<br />
Remissvar har formulerats, lästs och tagits i beaktande. Så har ett<br />
nytt förslag växt fram under ett par år. Nu är det dags att fatta beslut.<br />
Det finns, som alltid, stora diskussioner inom arbetarrörelsen när vi ska<br />
ta ställning till ett nytt program. Jag börjar med den viktigaste diskussionen,<br />
den om demokratin. Demokratin är 1900-talets mest fantastiska<br />
samhällsförändrande kraft. Demokratin innebär lika rätt och lika möjligheter<br />
för alla att delta i samhällsarbetet.<br />
För oss socialdemokrater får ekonomiska intressen aldrig sätta gränser<br />
för demokratin. Demokratin har däremot alltid den överordnade rätten<br />
att ange spelregler för ekonomin och sätta gränser för marknaden.<br />
I den unga arbetarrörelsen handlade de demokratiska kraven om att<br />
bryta kapitalets makt. Det är en central uppgift också i dag. Men den<br />
ekonomiska makten har blivit mer anonym och mer internationellt<br />
orienterad. Därför måste också sättet på vilket vi bryter dess oinskränkta<br />
makt förändras.<br />
Men det räcker inte. Demokratin måste också bygga på verklig delaktighet<br />
och verkligt inflytande för medborgarna. Det handlar om människors<br />
möjlighet att påverka sin egen vardag, samhället i stort eller internationella<br />
angelägenheter – oavsett om vi är medborgare, löntagare, konsumenter<br />
eller aktiva i folkrörelser. Därför kan inte demokratin fångas i<br />
en enskild formel eller i några få enkla åtgärder. Den måste röra sig på<br />
många olika plan, i ett ständigt samspel mellan människor.<br />
Det är denna demokratisyn – den demokratiska socialismen – som<br />
programförslaget fångar i sitt inledande avsnitt. Detta är också bakgrunden<br />
till att vi har tagit bort den formulering som i sin ursprungliga form<br />
infördes år 1944 och som nästan alla känner till. Den som säger att<br />
”bestämmanderätten över produktionen och dess fördelning ska läggas i<br />
hela folkets händer”.<br />
73
74<br />
Det är en vacker mening – en mening med tyngd. Den uttrycker den<br />
klassiska visionen om folkets makt över ekonomin, en ekonomi styrd av<br />
andra intressen än kapitalet, och därmed också drömmen om ett annat<br />
samhälle än det som bygger på den privata vinstens styrmekanismer.<br />
Men den fångar inte socialdemokratins hela demokratisyn – den som<br />
handlar om maktspridning, om inflytande på många plan och i fler former.<br />
Man kan därför inte både kräva att hela folket ska ha bestämmanderätt<br />
över produktionen och dess fördelning, samtidigt som detta bestämmande<br />
ska vara delat och kunna utövas i fler former, där inte hela folket<br />
samtidigt är inblandat.<br />
Att förhandla om löner är till exempel ett sätt att påverka fördelningen<br />
av produktionsresultatet. För arbetarrörelsen är denna fria förhandlingsrätt<br />
självklar. Då kan vi inte hävda att beslut om produktionsresultatets<br />
fördelning i alla delar ska tas av hela folket.<br />
1944 års formulering måste ses mot bakgrund av den tidens debatter.<br />
Den är ett resultat av en kompromiss. En kompromiss mellan dem som<br />
i likhet med Wigforss ville lyfta fram demokratin som medlet för samhällsförändring,<br />
och dem som fortfarande höll på de närmast statssocialistiska<br />
tankarna. Men den är samtidigt präglad av den debatt och de<br />
samhällsvillkor, där arbetarrörelsens demokratisyn främst definierades<br />
som nödvändigheten att bryta kapitalets makt.<br />
I dag vet vi mer om demokratins egna villkor och vad demokratin kräver.<br />
Jag tänker på medborgarnas inflytande över sin vardag. Vi måste arbeta<br />
för ett högt valdeltagande, vi måste utveckla demokratin på arbetsplatserna,<br />
i bostadsområdena och inom den gemensamma sektorn.<br />
Jag tänker på makten över opinionsbildningen. Vi behöver aktiva folkrörelser,<br />
vi måste utnyttja den moderna informationstekniken samt<br />
utveckla arenor fredade från kommersiella avkastningskrav.<br />
Jag tänker på internationaliseringen. Vi behöver bygga internationella<br />
politiska strukturer och allianser för att hävda medborgarmakten mot<br />
kapitalet.<br />
Partivänner! Det andra som jag vill ta upp är jämlikheten.<br />
Vi är alla olika. Vi är kvinnor och män, unga och gamla, ljushyade och<br />
mörkhyade, metallarbetare och vårdbiträden, sportfånar och körsångare.<br />
Vår olikhet är det vackra och fantastiska med oss människor. Men allas<br />
våra olikheter får inte innebära att vi behandlas olika, att vi ges olika<br />
chans att utvecklas eller tilldöms olika möjlighet till makt eller inflytande<br />
över samhället.<br />
Jämlikheten har ingenting med likhet att göra – utan är tvärtom ett sätt<br />
att värna det unika med var och en av oss.<br />
Arbetarrörelsen växte fram i ett samhälle med avgrundsdjupa<br />
klassklyftor. På ena sidan den minoritet som hade makten, på den andra<br />
den majoritet som var maktlös. På ena sidan den minoritet som berikade
sig på andras arbete, på den andra den majoritet som berikade andra på<br />
sitt.<br />
I den del av samhället där du en gång föddes och växte upp, där stannade<br />
du kvar – liksom dina barn och deras barn. Arbetarrörelsens jämlikhetsdebatt<br />
utgick därför länge från klassbegreppet, det vill säga utifrån<br />
de skillnader i människors villkor som skapas av produktionsförhållandena.<br />
Och klassbegreppet är fortfarande ett centralt begrepp för att vi ska<br />
förstå ojämlikhetens problem. Sverige är fortfarande ett klassamhälle.<br />
Oavsett om jag talar om hälsa, fattigdom, utbildningsnivå eller arbetslöshet<br />
så är klassamhället tydligt. Säg mig vilka som är dina föräldrar och<br />
hur du vuxit upp, så ska jag säga dig hur du lever – det gäller fortfarande<br />
i hög grad i vårt land.<br />
Men klassbegreppet räcker inte för att förklara all ojämlikhet i samhället.<br />
Det finns tydliga, genomgående strukturer i över- och underordning<br />
vid sidan om klasstrukturen. Jag tänker inte minst på att kvinnor<br />
och män redan från födelsen tilldelas ojämlika livsvillkor – oavsett från<br />
vilken samhällsklass man kommer.<br />
Klassmönstren förklarar varför LO-kvinnor har lägre löner än SACOkvinnor.<br />
Klassmönstren förklarar varför invandrare och svenskfödda i<br />
låglöneyrken har samma upplevelse av underordning och brist på makt<br />
över sina egna liv. Men de förklarar inte varför människor med utländsk<br />
bakgrund har högre arbetslöshet än svenskfödda, varför invandrare oftare<br />
än svenskar arbetar under sin utbildningskompetens.<br />
Denna verklighet får vi i arbetarrörelsen inte blunda för. Det är därför<br />
av avgörande betydelse att socialdemokratin för kampen för jämlikhet<br />
efter flera olika linjer. Gör vi det, då blir det enklare att förverkliga målet<br />
om ett samhälle där alla är lika mycket värda och behandlas därefter.<br />
Partivänner! Det tredje område som jag vill ta upp är Sveriges säkerhetspolitik.<br />
Den syftar till att värna vårt lands frihet, vår demokrati och<br />
vår rätt att själva bestämma över framtiden. Så har det varit, så är det i<br />
dag och så förblir det också i morgon.<br />
Den säkerhetspolitiska linje som Sverige har valt har tjänat oss väl.<br />
Den har inte minst bidragit till att vårt land har hållits utanför krig under<br />
många år. Den har också bidragit till stabilitet i norra Europa.<br />
Svensk säkerhetspolitik vilar på tre pelare.<br />
För det första: samarbete med andra länder.<br />
Fred och säkerhet är inte enbart frihet från krig utan också frihet från<br />
hot. Säkerheten och freden kan därför aldrig vinnas på någon annans<br />
bekostnad – utan måste säkras i samarbete. Det gäller såväl länder som<br />
folk. Det innebär att samverkan med andra är en förutsättning för att vi<br />
i Sverige ska kunna stärka också vår egen säkerhet.<br />
Här finns framför allt Förenta nationerna. Det är den enda globala<br />
organisationen med legitimitet, men också med auktoritet, som kan<br />
samla världens länder i kamp mot ondska och förtryck.<br />
75
76<br />
Här finns naturligtvis också EU, en union som med både sin röst och<br />
sina resurser kan spela en aktiv roll för säkerhet och avspänning, en union<br />
som faktiskt grundades för att Europas ärkefiender aldrig mer skulle<br />
komma i krig med varandra.<br />
Sverige har alltid ställt upp på FN, även militärt. Nu bygger EU upp<br />
samma förmåga. Men FN och EU handlar i än högre grad om att<br />
angripa konflikternas rötter – ekonomiska och sociala problem. När hela<br />
Europa, hela världen, nås av utveckling och framsteg, då läggs den bästa<br />
grunden för fredlig samlevnad.<br />
För det andra: ett modernt försvar.<br />
Vi vet att vi behöver ett effektivt och modernt svenskt försvar med<br />
förmåga att möta dagens och morgondagens angrepp. Stora förändringar<br />
har skett i vårt närområde under det senaste decenniet. Det kalla kriget<br />
är slut. Två supermakter står inte öga mot öga mot varandra. Hoten mot<br />
freden och säkerheten förändras. Hoten mot folk och länder ändrar<br />
karaktär.<br />
Terrorgrupper kan via attacker mot IT-system, elförsörjning, telekommunikation<br />
och ekonomiska system uppnå samma effekt på samhället<br />
som det tidigare krävdes militära maktmedel för att nå.<br />
Tänk exempelvis på det som inträffade i World Trade Center för snart<br />
två månader sedan! Vi är många som har varit där. Vi är många som<br />
beundrat utsikten över New York – denna fulsnygga stad, som rymmer<br />
allt av mänsklig lyx och förnedring på samma gång – från någon av byggnadernas<br />
högsta våningar. Nu finns där ingenting annat kvar än en stor<br />
rykande krater.<br />
Det var inga militära angripare från en annan stat – i traditionell<br />
mening – som utförde detta fruktansvärda terrordåd. Det var terrorister.<br />
Hänsynslösa människor utan respekt för andras värde. Terrorister som<br />
utnyttjade det moderna samhällets akilleshäl – öppenheten.<br />
Därför ställer vi om vårt eget försvar. Det ska kunna värna vår territoriella<br />
integritet. Det ska kunna delta i internationella fredsinsatser, men<br />
det ska också kunna värna det öppna, moderna samhället.<br />
För det tredje: militär alliansfrihet.<br />
Vår militära alliansfrihet består. Vår militära alliansfrihet är ett aktivt<br />
val. Vår militära alliansfrihet är också fortsatt modern. Syftet med denna<br />
är att vi själva och i alla lägen – ensamma eller tillsammans med andra<br />
länder – ska kunna välja handlingslinje när konflikter blossar upp. Vi förbehåller<br />
oss därmed rätten att själva avgöra om vi ska vara neutrala, ickestridande<br />
eller aktivt delta.<br />
I konflikten mellan terror och dess offer är neutraliteten inget alternativ.<br />
Vi varken kan eller vill vara neutrala inför åtgärder som FN:s säkerhetsråd<br />
står bakom.<br />
Vi har heller aldrig varit ideologiskt neutrala. Tvärtom – just därför att<br />
vi har varit militärt alliansfria, just därför att vi inte har behövt fråga
någon annan om lov, har vi kunnat ta ställning utifrån våra egna värderingar.<br />
Vi har kunnat vara självständiga. Vi har kunnat vara raka och tydliga i<br />
vårt budskap. Vi har kunnat vara brobyggare. Att slå fast detta också i<br />
diskussionen om vårt partiprogram känns viktigt och nödvändigt.<br />
Partivänner! Kapitalism eller socialism? Marknadsekonomi eller planekonomi?<br />
Privata lösningar eller gemensamma? Det är begrepp och<br />
frågeställningar som alltid diskuterats i arbetarrörelsen.<br />
Jag tror inte på den ohämmade och okontrollerade marknadsekonomin.<br />
Det finns saker som vi människor ska ha rätt till – på jämlika villkor.<br />
När vi är barn, ska vi ha rätt till en bra skola där vi alla får det stöd<br />
vi behöver för att klara oss bra i vuxenvärlden. När vi blir sjuka, ska vi ha<br />
rätt till en snabb och effektiv vård av högsta kvalitet. När vi blir gamla –<br />
och det blir vi förhoppningsvis alla – ska vi ha rätt till en omsorg som<br />
håller högsta klass och som gör att vi kan åldras i trygghet och värdighet.<br />
Marknadsekonomiskt tänkande – lönsamhetstänkande – hör därför<br />
inte hemma i vården, skolan och omsorgen. Det du ska ha rätt till ska<br />
inte bestämmas av hur mycket pengar du har i plånboken eller om du har<br />
haft råd och möjlighet att teckna en privat försäkring. Behoven, inte<br />
efterfrågan, ska styra. Där vinstintresset kommer in, där kliver de jämlika<br />
rättigheterna ut.<br />
Det betyder inte att socialdemokratin är emot valfrihet eller alternativ<br />
till gemensamt driven verksamhet. Tvärtom kan alternativ och valfrihet<br />
berika människors egen välfärd och stimulera den gemensamma sektorn<br />
till förbättringar. Så länge det är människors behov som styr, så länge som<br />
vi har en gemensam finansiering och så länge som dessa alternativa lösningar<br />
tillför någonting positivt till den gemensamma välfärden – så<br />
länge välkomnar vi alternativen.<br />
Eller som Tage Erlander skrev redan 1962 i sin lilla fina skrift Valfrihetens<br />
samhälle:<br />
”När samhället blir rikare, skapas möjligheter att i större utsträckning<br />
än som tidigare hade varit möjligt anpassa samhällsinsatserna efter individernas<br />
särskilda förutsättningar och intressen och därmed vidga de<br />
enskilda människornas valfrihet.”<br />
Men det finns däremot inga skäl för oss att förneka marknadsekonomins<br />
förtjänster inom den privata varuproduktionen. När det gäller att<br />
producera, distribuera och prissätta datorer, kylskåp och bilar är marknadsekonomin<br />
överlägsen. I länder där marknadsekonomins principer<br />
styr industri- och varuproduktion finns de största resurserna att fördela<br />
till medborgarnas välfärd.<br />
Det är därför som vi ska tala om blandekonomi, om en blandning mellan<br />
offentligt och privat, om en blandning mellan sådant som ska styras<br />
av behov och sådant som ska styras av efterfrågan.<br />
Lika viktigt är det att göra skillnad mellan marknadsekonomi och<br />
kapitalism. Kapitalismen är ett maktsystem där rätten till vinst går före<br />
77
78<br />
alla andra intressen. Ett sådant system kommer vi socialdemokrater aldrig<br />
att acceptera. Socialdemokratin är och förblir ett antikapitalistiskt<br />
parti.<br />
Men marknadsekonomi är inget maktsystem. Marknadsekonomi är ett<br />
distributionssystem med pengar som bytesvärde, där samspelet mellan<br />
konsumenter och producenter bestämmer priset. Marknadsekonomi<br />
förutsätter att ingen aktör på marknaden kan styra efterfrågan, utbud och<br />
priser efter sina egna intressen.<br />
Därför kräver marknadsekonomin samhälleliga regler för att hindra en<br />
sådan styrning från starka kapitalintressen. Jag tänker då på exempelvis<br />
konkurrenslagstiftning, miljölagstiftning och arbetsrättslagstiftning.<br />
Därför kräver en fungerande marknadsekonomi starka löntagarorganisationer<br />
och starka konsumenter som balanserar företagarnas intressen.<br />
Det är marknadsekonomi i den tappningen som vi socialdemokrater<br />
ser som en del av vårt blandekonomiska system.<br />
För att tala med en annan partiledares, Olof Palmes, röst från partikongressen<br />
1981:<br />
”Vi är anhängare av marknadsekonomi i den meningen att man ska<br />
låta utbudet, efterfrågan och prismekanismen styra flödet av varor och<br />
tjänster. För skulle vi styra detta på administrativ väg, skulle vi komma in<br />
i ett fullständigt orimligt system. Men det är alldeles falskt att påstå att<br />
marknadsekonomi inte kan förenas med en större jämlikhet eller demokratisering<br />
av det ekonomiska livet.”<br />
Och jag kan själv lägga till:<br />
Marknadsekonomin – som jag just har definierat den – kan inte bara<br />
förenas med jämlikhet och demokrati utan är i själva verket en förutsättning<br />
för detta.<br />
Det finns inga exempel på länder som valt planekonomins väg som har<br />
lyckats att förverkliga jämlikhet och verklig demokrati. Det finns däremot<br />
exempel på länder som valt marknadsekonomi som kommit mycket<br />
långt på vägen mot både jämlikhet och demokrati.<br />
Partivänner! Vi ska ha tydliga och klara spelregler för de privata företagen.<br />
Vi accepterar att företagen fritt får bestämma vad de vill producera<br />
för att sälja till konsumenter som själva väljer vad de vill köpa. Vi accepterar<br />
ett öppet och rörligt produktionsliv där människor har möjlighet att<br />
pröva sina egna idéer i egna företag. Det är sådant som ger utveckling<br />
och framåtskridande.<br />
Men det handlar också om näringslivets konkurrenskraft. Ska svenska<br />
företag kunna konkurrera framgångsrikt på världsmarknaden måste produktionen<br />
vara kunskapsintensiv och medarbetarna väl utbildade. Det kräver<br />
också att samhället bidrar – med utbildning och kompetensutveckling<br />
för löntagarna, med forskning och teknisk utveckling för företagen.<br />
Ett konkurrenskraftigt näringsliv förutsätter också en välfärdsmodell<br />
som omfattar alla människor. Trygga människor blir skapande individer.
Det är först när vi känner trygghet som vi vågar göra det där lilla extra<br />
som gör skillnad.<br />
Du vågar starta ett eget företag om du vet att ett misslyckande inte<br />
raserar familjens försörjning.<br />
Du vågar vara nytänkande och kreativ på din arbetsplats, om du vet att<br />
inte chefen kommer att ge dig sparken på godtyckliga grunder om han<br />
eller hon inte gillar din idé.<br />
Du vågar pröva vingarna, kanske byta jobb eller utbilda dig, om du vet<br />
att dina barn har det bra i skolan eller på dagis.<br />
Socialdemokratisk politik handlar både om att fördela resurser på ett<br />
rättvist sätt och om att se till att det finns resurser att fördela. Trygghet<br />
och utveckling förutsätter varandra. Men vi socialdemokrater accepterar<br />
däremot inte makt som med hjälp av ekonomiska tillgångar utövas på<br />
bekostnad av andra människors inflytande över samhällsutvecklingen.<br />
Därför är det den ekonomiska makten som socialdemokratin ska<br />
bekämpa, inte företagen eller företagandet.<br />
Partivänner! Det program som kongressen i dag ska diskutera – och<br />
som jag bara överskådligt har kunnat redogöra för – förenar en tydlig<br />
vänsterkritik med en utveckling och politik och samhällsanalys som passar<br />
för dagens samhälle. Socialdemokratin behöver ett sådant program –<br />
och vi behöver det nu.<br />
Det är lika viktigt för oss som 1897 års partiprogram var för den generationens<br />
socialdemokrater när de förde kampen för allmän och lika<br />
rösträtt.<br />
Det är lika viktigt för oss som 1944 års partiprogram var för de socialdemokrater<br />
som under efterkrigstiden byggde upp ett välfärdssamhälle<br />
med trygghet och frihet för var och en.<br />
Det är lika viktigt för oss som 1975 års partiprogram var för dem som<br />
drev arbetslivets förnyelse, demokratiseringen och miljömedvetenheten i<br />
politiken.<br />
Med detta, partivänner, vill jag yrka bifall till programförslaget och<br />
avslag på de motioner där det yrkas på återremiss av detsamma.<br />
Tjänstgörande ordförande: Vi ska nu ta ställning till förslag om förändringar<br />
i beslutsordningen. Det som vi ska ta ställning till under detta<br />
avsnitt är punkterna 1 och 2 på rättelsebladet. Punkt 1 innebär bifall till<br />
motionerna 1:1 och 2:8 om antagande av ett nytt partiprogram. De andra<br />
motionsyrkandena är variationer på krav på återremiss och att vänta till<br />
nästa gång.<br />
79
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 1:1, 2:8, 3, 4:19-20, 5, 6, 7:1,<br />
8, 11 och 13:1<br />
att bifalla motionerna 1:1 och 2:8,<br />
att avslå motionerna 3, 4:19-20, 5, 6, 7:1, 8, 11 och 13:1.<br />
För beslutsförslag rörande motion 185 hänvisas till samlingsutlåtandet<br />
över de motioner, som saknar attsatser eller som sammanfattar flera olika<br />
förslag i motionens text i en enda attsats.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motioner som rör återremiss<br />
av programförslaget.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 11.1 var därmed avslutad.<br />
Dagordningens punkt 11:2<br />
Utlåtande över motioner som rör programförslagets omfång<br />
och struktur<br />
(Häftena M1, sidorna 60–84 och U1, sidorna 16–21)<br />
Föredragande: Thomas Östros<br />
Debatt<br />
Hans-Erik Svensson, Gotland: Partikamrater! Jag tycker att det här förslaget<br />
till partiprogram är lite för urvattnat. Det är som gå över från röd<br />
till grön mjölk. Jag ska ge några exempel på vad jag menar är fel.<br />
Jag tycker att ordet ”förstatligande” hör till ett arbetarparti. Det har<br />
varit ett mål så länge som jag har varit aktiv inom rörelsen. Detsamma<br />
gäller inriktningen att hela produktionen ska ligga i folkets händer. Det<br />
är två klara markeringar från det parti som vi representerar. En tanke som<br />
smyger sig på är: Börjar vi skämmas över vårt ursprung?<br />
Thomas Östros! När jag läser förslaget till nytt partiprogram tycker jag<br />
att vi håller på att ta steget från ett arbetarparti till ett typiskt<br />
medelklassparti. Varför ska vi göra det? Jag vill det inte. Det får absolut<br />
inte bli – hemska tanke! – något slags ”Lex folkpartiet”. Så galet tror jag<br />
inte heller att det kommer att gå, men jag hoppas att kongressen kommer<br />
att ändra på en del saker, så att jag och många med mig kan bli lite<br />
mera nöjda med det nya partiprogrammet.<br />
Jag tror i varje fall på er, på socialdemokratin och på framtiden.<br />
80
Thomas Östros, programkommissionens föredragande: Kongressdeltagare!<br />
Stolthet över vår socialdemokratiska tradition, vårt idéarv och vår<br />
praktiska verksamhet under 100 år är det som präglar programkommissionens<br />
förslag.<br />
Jag skulle medan vi är inne på dagordningspunkten om programförslagets<br />
omfång och struktur också vilja säga att vi har skäl att känna stolthet<br />
över vårt arbete under de senaste åren. År 1997 utsågs en programkommission,<br />
och sedan dess har vi haft två remissomgångar där vi hämtat<br />
in synpunkter. Man har på hundratals möten runt omkring i landet<br />
diskuterat grundläggande värderingar. Vi har gått till källorna, och vi har<br />
diskuterat framtidsfrågor. Tusentals partimedlemmar har varit väldigt<br />
aktiva i programdiskussionen.<br />
Vi i programkommissionen har under de senaste åren varit ute på väldigt<br />
många möten och deltagit i väldigt många bra diskussioner. Vi har<br />
naturligtvis också lärt oss en hel massa av de debatter och diskussioner<br />
som har förts ute i partiet. Det har lett till att vi har kunnat komma till<br />
kongressen med ett partiprogramsförslag som är förädlat och som är starkare<br />
än den första versionen. Det är tydligare, och jag känner också att vi<br />
har ett väldigt starkt stöd och gehör för det bland partimedlemmarna.<br />
Efter många år under 1990-talet, då idédebatten inte fick plats i partiets<br />
diskussion därför att vi var fullt upptagna med dagspolitiken, har<br />
den senaste tiden inom partiet verkligen präglats av idédiskussion. Det är<br />
oerhört viktigt att vi får den näringen för ett vitalt socialdemokratiskt<br />
parti.<br />
En väldigt viktig synpunkt när det gäller strukturen som återkommit<br />
gång på gång på mötena var att ett partiprogram inte får bli för långt. Vi<br />
vill alla ha med olika delar som vi känner oss engagerade i, men när vi ser<br />
till helheten vill vi ha ett partiprogram som är översiktligt och som vi kan<br />
lämna till en ny medlem med orden: Läs och fundera! Här får du inriktningen<br />
och den ideologiska kompassen. Här ges naturligtvis inte svar på<br />
alla frågor, men ditt tänkande sätts i gång, och du får bidrag som stimulerar<br />
till diskussionen.<br />
Programmet är tydligt i de viktiga vägvalsfrågorna, men det analyserar<br />
också samhällsutvecklingen. Det är oerhört viktigt för oss att klart se vad<br />
som händer i vår värld och att agera i linje med våra klassiska värderingar<br />
om frihet, jämlikhet och solidaritet.<br />
Partiprogrammet får alltså inte vara för långt, och därför har vi förkortat<br />
det och även tagit bort det punktprogram som vi hade i vår första version.<br />
Vi lägger ju fram politiska riktlinjer som i praktiken är det punktprogram<br />
som vi arbetar med på kortare sikt och på mer detaljerad nivå.<br />
Vi låter programmet innehålla värderingarna, inriktningarna och principerna.<br />
Också för det finns det ett väldigt starkt stöd. Det kan kanske<br />
komma att innebära att ni tycker att vi ibland är njugga när vi inte vill ha<br />
väldigt långa textavsnitt inne i programmet, men vi kämpar tillsammans<br />
81
för att hålla programmet på en sådan nivå att vi kan använda det i det<br />
praktiska vardagsarbetet.<br />
Det finns skäl att känna stolthet över partiets sätt att arbeta för ett nytt<br />
partiprogram. Det här är inte bara programkommissionens förslag, utan<br />
hela arbetarrörelsen har deltagit i skapandet av detta förslag. Där hanterar<br />
vi frågor om globaliseringen och vad den innebär för framtidspolitiken,<br />
kunskapernas fundamentala roll för vårt samhälles utveckling, ett<br />
vidgat jämlikhetsbegrepp, klass, kön, etnicitet och andra grunder för<br />
orättvisor, ökade krav bland människor på inflytande och valfrihet. Här<br />
finns en rad spännande och viktiga diskussioner.<br />
Jag ser verkligen fram emot att vi får vitala, bra och spännande debatter<br />
och att vi när klubban faller för sista gången i natt kommer att ha ett<br />
modernt och radikalt socialdemokratiskt partiprogram, som är fast<br />
förankrat i vårt ursprung, som har tagit lärdom av vår erfarenhet och som<br />
ger inriktningen mot framtiden.<br />
Jag yrkar bifall till partistyrelsens förslag.<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 2:1, 4:1-2, 9:2, 12:1, 2 och 4,<br />
13:2-3, 14:1-2, 15:1, 19, 20, 21:1-3, 22:3, 23:2, 24:1-2, 25:1-2, 26:1,<br />
27:1, 28:1-2, 30, 31:1-2 och 4, 32:1, 33:1, 43:9 och 56:21<br />
att bifalla motionerna 4:1, 13:3, 19, 20, 21:1-2, 24:1, 25:1, 27:1, 30,<br />
32:1, 43:9 och 56:21 med hänvisning till programförslaget,<br />
att anse motionerna 12:4 och 22:3 besvarade med hänvisning till<br />
programförslaget,<br />
att anse motionerna 2:1, 4:2, 9:2, 12:1-2, 21:3, 24:2 och 25:2<br />
besvarade med hänvisning till utlåtandet,<br />
att anse motionerna 13:2, 14:1-2, 15:1, 23:2, 26:1, 28:1- 2, 31:1-2<br />
och 33:1 besvarade med hänvisning till programförslaget och<br />
utlåtandet,<br />
att anse motion 31:4 besvarad med hänvisning till förslaget till<br />
politiska riktlinjer.<br />
För förslag till beslut i anledning av motionerna 29, 186 och 190 hänvisas<br />
till samlingsutlåtandet över motioner som saknar attsats eller som samlar<br />
ihop flera olika yrkanden i en enda gemensam attsats.<br />
82
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motionerna som rör<br />
programförslagets struktur och omfång.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 11.2 var därmed avslutad.<br />
Dagordningens punkt 9.2<br />
Programförslagets andra kapitel ”Världen av i dag”<br />
(Programförslaget sidorna 5-7, rad 27)<br />
Föredragande: Björn von Sydow<br />
Debatt<br />
Karin Åström, Norrbotten: Partikamrater, presidium! Jag var med när<br />
SSU i Kalix startades. Som ung gymnasist hatade jag orättvisor och klyftor<br />
som skiljer människor och länder åt. Jag är i dag fortfarande socialdemokrat<br />
eftersom jag inte tycker om sådana klyftor. Vi talar i dag<br />
kanske mer om obalans i välfärd och makt mellan regioner i Sverige, i<br />
EU och i världen.<br />
Ordet ”region” står för ett avgränsat geografiskt område, oavsett landgränser.<br />
Regioner har starka positiva utvecklingsmöjligheter men naturligtvis<br />
också problem. Ordet ”region” fanns på 1970-talet inte i vår vokabulär,<br />
men det gör det i dag.<br />
Förändringar i världen kommer inte från en dag till en annan utan är<br />
resultat av ständigt pågående processer dagligdags, här och nu. I dessa<br />
sammanhang har begreppet ”region” mer och mer befästs. Regioner som<br />
berör oss nära är Östersjöregionen och Barentsregionen, och många av<br />
oss bor inom de regionerna. Vi kan se djupa klyftor i välfärd och makt<br />
både inom och mellan dessa regioner. Det finns många länder och många<br />
regioner i världen där vi tydligt kan se djupa klyftor.<br />
Jag yrkar bifall till ett tilläggsförslag på sidan 5, rad 14 efter ordet<br />
”makt”: ”mellan människor, mellan regioner och mellan länder”.<br />
Jarl Henriksson,Norrbotten: Vi från Norrbotten har ett litet ändringsförslag<br />
i det avsnitt som behandlar andra former av problem och förtryck i<br />
världen i dag än de klassmässiga och ekonomiska. Det gäller det stycke<br />
som börjar på sidan 6, rad 18. Här nämns framför allt förtryck av kvinnor.<br />
Vi tycker att det skulle vara lämpligt att här omnämna det nationella<br />
och etniska förtryck som drabbar många nationella minoriteter som förvägras<br />
rätt till nationellt självbestämmande.<br />
Den sista meningen lyder på följande sätt: ”Det är inte bara ekonomisk<br />
övermakt som håller människor nere i fattigdom och socialt underläge,<br />
utan också kvinnoförtryck och ojämlikheter mellan könen.” Vi föreslår<br />
83
följande skrivning efter ordet ”underläge”: ”utan också nationellt förtryck<br />
och ojämlikheter mellan könen”.<br />
84<br />
Björn von Sydow,programkommissionens föredragande: Partivänner! Jag<br />
ska strax återkomma till yrkandena. Jag skulle först vilja lyfta fram varför<br />
vi i programkommissionen har valt att ha med ett avsnitt med rubriken<br />
”Världen av i dag”. Det är egentligen ett beskrivande och analyserande<br />
avsnitt. Vår utgångspunkt är att det sker förändringar. Vi står för den<br />
klassiska historiematerialistiska ståndpunkten. Vi ser samspelet mellan<br />
förändringar och politikens möjligheter. Vi har här en viktig utgångspunkt<br />
när det gäller att förändra kartan. Vi förändrar inte kompassen och<br />
inte våra värderingar, men vi ser att verkligheten bäst tjänas av en modernare<br />
karta.<br />
Vad är det som driver fram förändringar? Ja, i mycket är det ekonomin,<br />
men låt oss inte underskatta vad demokratin betyder. Demokratin är en<br />
av de stora framstegsgrunderna under de senaste 10–15 åren. Flera av<br />
kontinenterna är i dag mycket mer demokratiska än vad de var tidigare.<br />
Varje demokratisk process innefattar att samhället kan förändras aktivt<br />
genom människors politiska men även enskilda handlande. Det innebär<br />
att vi lever i en förändringens tid.<br />
Det finns också tendenser som inte har samma demokratiska grund.<br />
Det är de ekonomiska och finansiella förändringarna. Vi vill lyfta fram<br />
de förändringar som har skett, och det är därför som vi anser att det är<br />
klokt att partiet genomgående har en verklighetssyn som är anpassad till<br />
nutiden utan att värdegrunden förändras.<br />
Vi från programkommissionen har på detta sätt velat kommentera<br />
avsnittet ”Världen i dag”. Vi står inför frågan om vi i det här avsnittet ska<br />
lyfta in mer specificerade önskemål om förändringar.<br />
Karin Åström föreslår tillägg av orden ”mellan regioner”. Vi vill från<br />
kommissionen avråda kongressen från att anta det förslaget. Skälet härtill<br />
är att detta avsnitt är inriktat på de verkligt djupa klyftorna. Det<br />
framhålls i texten att de djupa klyftorna fortfarande går mellan människor<br />
och mellan nationer. Staterna är fortfarande den viktigaste organisationsfaktorn<br />
för oss människor. Till exempel går de stora skillnaderna<br />
inom Östersjöregionen mellan nationernas ekonomier, sociala system<br />
och delvis naturligtvis fortfarande också politiska system.<br />
Detta gör att vi anser att det här inte finns skäl att lyfta fram den regionala<br />
aspekten. Längre fram i partiprogrammet kommer den fram när det<br />
gäller både ekonomiska tillväxtförhållanden och den offentliga sektorn.<br />
Där finns tydliga skrivningar om behoven av en regional politik.<br />
Jarl Henriksson föreslår att ordet ”kvinnoförtryck” ska ersättas med<br />
”nationellt förtryck”.<br />
Vi har i kommissionen samrått om detta men vi anser att detta yrkande<br />
inte tillför något betydelsefullt i det här hänseendet. Vårt förslag är alltså<br />
att kongressen ska avslå båda ändringsyrkandena.
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Förslag till partiprogram sidorna 5-7, rad 27.<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Karin Åström,Norrbotten: Tillägg sidan 5, rad 14: ”Dagens värld präglas<br />
därför också av djupa klyftor i både välfärd och makt, mellan människor,<br />
mellan regioner och mellan länder.”<br />
Jarl Henriksson, Norrbotten: Ändring sidan 6, rad 24-25: ”…utan också<br />
kvinnoförtryck och ojämlikheter mellan könen.” ändras till: ...utan också<br />
nationellt förtryck och ojämlikheter mellan könen.”<br />
Björn von Sydow, partistyrelsens föredragande: Avslag på Karin Åströms<br />
och Jarl Henrikssons förslag.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att avslå Karin Åströms tilläggsförslag sidan 5, rad 14,<br />
att avslå Jarl Henrikssons ändringsförslag sidan 6, rad 24-25,<br />
att i övrigt bifalla förslaget till partiprogram, sidorna 5-7, rad 27.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 9.2 fortsätter på sidan 116 i del 1.<br />
Ordförande: Tomas Eneroth<br />
Dagordningens punkt 9.3<br />
Programförslagets tredje kapitel ”Idéarv och<br />
samhällsanalys”<br />
(Programförslaget sidorna 11-17, rad 22)<br />
Dagordningens punkt 11.3<br />
Utlåtande över motioner som rör kapitlet Idéarv<br />
och samhällsanalys<br />
(Häftena M1, sidorna 4-59 och U1, sidorna 4-9: attsatserna 3 och 4 i<br />
beslutsförslaget samt sidorna 9-15)<br />
Föredragande: Thomas Östros och Anne-Marie Lindgren<br />
85
Debatt<br />
Rolf Wiberg, Gävleborg: Kamrater! Vi från Gävleborg vill göra ett tillägg<br />
på sidan 11, rad 13 efter ”det demokratiska samhället”: ” Det gäller nationellt<br />
såväl internationellt.” Jag yrkar bifall till det.<br />
Peter Gustavsson, Uppsala län: Partikamrater! Jag har två yrkanden på det<br />
här området, och jag ska börja med att kort redogöra för dem. Det första<br />
yrkandet gäller inledningen av avsnittet om idéarv och samhällsanalys.<br />
Det handlar om att lägga till två meningar som handlar om fackets roll<br />
vad gäller grundandet av partiet. Det är ett tillägg på de två första raderna<br />
i stycket: ”Genom facklig kamp upplevde arbetarna själva den styrka kollektiv<br />
solidarisk handling kunde ge. Fackföreningarna skapade Sveriges<br />
socialdemokratiska arbetarparti för att driva sina krav i det politiska<br />
livet.”<br />
Jag tycker nämligen att det här är väldigt grundläggande kunskap, och<br />
därför är det viktigt att det finns med i partiprogrammet. Facket nämns<br />
i dag bara i en enda mening lite senare i diskussionen. Den beskriver inte,<br />
tycker jag, den starka roll som facket haft i skapandet och utvecklandet<br />
av vår rörelse. Jag skulle vilja ha ett sådant tillägg.<br />
Mitt andra yrkande handlar om att stryka ett par stycken i historiedelen<br />
som känns både svaga och onödiga. De avsnitten finns på sidan 13,<br />
rad 36 till sidan 14, rad 22. Jag ber om ursäkt att det inte är utdelat, men<br />
tidsramarna har inte riktig medgett det.<br />
Någon sade att det som saknas i partiprogrammet, framför allt i<br />
historiedelen, är känslan. Jag tycker att en historiedel faktiskt ska ha ge<br />
känslan att nu ställer oss vi upp och sjunger Internationalen. Vi är stolta<br />
över vårt parti. Det stämmer. Dagens historiedel känns mer som en torr<br />
avhandlingstext. Idén om att Marx och Engels skulle ha haft en ödestro<br />
som det gäller att komma förbi är en idé från Leif Lewin, från hans doktorsavhandling<br />
1967. Han har gång på gång blivit kritiserad för det av<br />
åtskilliga forskare. Den bygger på missuppfattningen att den tyske partiideologen<br />
Karl Kautskys syn dels skulle ha varit en korrekt tolkning av<br />
Marx, dels skulle ha vunnit allmänt gehör i Sverige. Att föra in den tanken<br />
i partiprogrammet i dag känns inte som en modernisering. Tvärtom<br />
tycker jag att man skärmar av sig från en rik och spännande debatt och<br />
marxismens förnyade giltighet i en globaliserad ekonomi. Dessutom ger<br />
man Uppsala universitet större auktoritet än rörelsens egna ideologer.<br />
Jag ska bara nämna lite kort vad Gunnar Gunnarsson sade i den här frågan.<br />
Han menade att framtiden inte kan förutsägas. Marxismen räknar<br />
med en historisk lagbundenhet och gör ingen exakt förutsägelse möjlig.<br />
De historiska lagarna framträder som tendenser i utvecklingen. Vad man<br />
av den kan säga är sannolikheter, inte sanningar.<br />
86<br />
Roger Mogert, Stockholm: Kamrater! Jag skulle vilja tala lite om jämlikhet,<br />
som är ett av de vackraste ord jag vet, ett av de ord som jag anser vara
kärnan i socialdemokratin. Bara tanken på att vara medlem i ett parti<br />
som faktiskt på fullt allvar anser att en vanlig kille från förorten<br />
Högdalen skulle vara den svenske statsministerns jämlike får det att<br />
knottras på mina armar.<br />
Nu är jämlikhet ingenting enkelt, varken i teori eller i praktik. Det kan<br />
handla om väldigt många olika saker. Det kan handla om en jämlikhet<br />
inför lagen, om att det inte ska finnas en lag för direktören och en annan<br />
för knegaren. Det kan handla om en jämlikhet i chans, som i den amerikanska<br />
konstitutionen är uttryckt som varje människas rätt att söka sin<br />
egen lycka. På de här två punkterna tycker jag att partiprogrammet har<br />
lyckats väldigt bra och har väldigt bra skrivningar.<br />
Göran Persson talade i sitt inledningsanförande om jämlikheten som en<br />
fördelning av resurser, som en fördelning av de resurser som krävs för att<br />
vi ska kunna påverka samhället och påverka våra egna liv. Han talade om<br />
jämlikheten i termer av att kämpa mot klasskillnader och klassklyftor. I<br />
det perspektivet saknar jag en del i programmet, och jag har därför två<br />
tillägg som är på två helt olika ställen i programmet. För att ni ska<br />
slippa höra min ljuva stämma alltför mycket har jag bakat ihop dem och<br />
yrkar bifall till båda.<br />
På sidan 12 under avsnittet om jämlikhet, rad 5, skulle jag vilja lägga<br />
till: ”Kravet på jämlikhet är också ett krav på jämlikhet i frihet. Som en<br />
konsekvens av detta vänder sig socialdemokratin mot alla slags klasskillnader<br />
och mot alla former av diskriminering. Rättigheter och möjligheter<br />
och livsbetingelser kan inte tillåtas bero av vare sig klass, kön eller etnicitet.”<br />
På sidan 25 vill jag lägga till: ”Socialdemokratin strävar efter jämlikhet<br />
i fördelning och de resurser som är av betydelse för människors möjlighet<br />
att påverka samhället och sina egna liv.”<br />
Thomas Östros, programkommissionens föredragande: Kongressdeltagare,<br />
partivänner! Det här är ett viktigt avsnitt. Idéarvsavsnittet utgör<br />
på många sätt utgångspunkten för resten av programmet. En del har i<br />
diskussionen ifrågasatt om vi ska ha ett idéhistoriskt avsnitt, som visar<br />
utvecklingen av vårt idéarv. Men vi i kommissionen har kommit fram till,<br />
och jag tror att det finns ett starkt stöd för det, att det är också viktigt för<br />
att kunna landa i vad som är socialdemokratins framtidsvisioner i dag.<br />
Det är också viktigt att se att vårt idéarv kommer ur många källor.<br />
Marxismen är en sådan, men socialdemokratin har aldrig varit ett renodlat<br />
marxistiskt parti. Vi har också mycket starka influenser från folkrörelsernas<br />
uppbyggnad, nykterhetsrörelsen, frikyrkorörelsen, arbetarrörelsen<br />
via fackföreningsrörelsen, som ju i den traditionen mycket klart<br />
och tydligt för in det demokratiska arbetssättet som en central del av vårt<br />
idéarv. Vi har också en lång period av praktiskt politiskt arbete, som i sig<br />
har format en socialdemokratisk ideologi i både teori och praktik. Hela<br />
87
88<br />
vårt bygge kring solidarisk lönepolitik och aktiv arbetsmarknadspolitik<br />
kommer ur både teoribildning och praktiskt politiskt arbete. Det är detta<br />
vi har velat fånga upp.<br />
Det är också viktigt att med ett idéhistoriskt avsnitt visa på vad som är<br />
socialdemokratins socialism, det vill säga en inspiration ifrån marxismen<br />
men inte den ödestro som marxismen i sitt utförande eller sin teoribildning<br />
väldigt mycket har blivit bunden till. Det är klart att vi i programdiskussionen<br />
skulle kunna en diskussion om huruvida Marx och Engels<br />
verkligen tyckte si eller så, men jag tror inte att det är rätt skrift för att gå<br />
in i detta. Marxismen har, som den har uppfattats bland dem som uppfattar<br />
sig själva som renläriga marxister, en mycket stark ödestro, en uppfattning<br />
som ju ibland närmast marginaliserar möjligheterna att faktiskt<br />
påverka via folkrörelsearbetet. Det är det vi vänder oss emot. Det som är<br />
en så stark del av vårt idéarv är just folkrörelserna, människornas rätt att<br />
utforma politiken för sitt eget bästa.<br />
Då är det viktigt att vi har ett avsnitt som tydligt visar vår kärna och<br />
var skiljelinjerna går mot andra, inte minst den kommunistiska utvecklingen<br />
som har varit starkt förknippad med detta. För blir socialism<br />
vetenskap, vad finns det då för plats för folkrörelser? Om sanningen finns<br />
i vetenskapen, vad finns det då plats för diskussion och samtal för att<br />
komma fram till lösningar vartefter majoriteterna ligger? Det har ju varit<br />
socialdemokratins inre kärna.<br />
Därför vill jag yrka avslag på Peter Gustavssons yrkande, fast jag naturligtvis<br />
förstår att det finns en debatt som han hänvisar till och som är korrekt<br />
och riktig. Men det är viktigt att det här resonemanget finns i partiprogrammet.<br />
Roger Mogert tar upp en fråga som också är viktig, och det är vår jämlikhetssyn.<br />
Partiprogrammet är starkt färgat av vårt vidgade jämlikhetsbegrepp.<br />
Roger Mogert vill stryka ett par meningar i partiprogrammet<br />
som jag menar faktiskt skulle ta bort en viktig del av vårt förslag till partiprogram.<br />
Det finns ett stycke på sidorna 11 och 12 som börjar med<br />
”Jämlikhet innebär däremot inte att alla ska vara och leva likadant.<br />
Tvärtom är kravet på jämlikhet ett krav på mångfald.” Det där är också<br />
en viktig tradition. Vårt jämlikhetsbegrepp är inte ett krav på likhet.<br />
Ernst Wigforss har formulerat mångfaldsbegreppet. I Socialism i vår tid<br />
1953 sade han: ”Inte likriktning och likformighet utan all den mångfald<br />
som kan gå tillsammans med det grundläggande behovet av mänsklig<br />
solidaritet och med allas lika rätt till personlig utveckling hör till bilden<br />
av det bättre samhälle som vi vill pröva oss fram.”<br />
Per Albin talade också ofta om jämlikhet och sade bland annat:<br />
”Jämlikhet betyder likställighet men icke likformighet.”<br />
Jag vill på den punkten yrka avslag på Roger Mogerts förslag och bifall<br />
till programkommissionens förslag.
Ewelina Tokarczyk, Göteborg: Kamrater och mötesdeltagare! Jag vill yrka<br />
bifall till partistyrelsens skrivning angående jämställdhet. Jag är väldigt<br />
glad att vi äntligen blir ett feministiskt parti. Jag är väldigt glad över<br />
SSU:s insats i det här. Äntligen!<br />
Jan Dahlquist, Dalarna: Kongresskamrater! Jag har ett tilläggsförslag som<br />
gäller sidan 12. Efter sista ordet på rad 22 skulle jag vilja tillägga ”arbetsskada/sjukdom”.<br />
I det stora hela kan detta tillägg verka vara lite överflödigt,<br />
men i solidaritetens namn tycker jag att detta tillägg ska få bifall då<br />
även de som är sjuka och skadade av arbetsrelaterade orsaker hör till allas<br />
vår gemenskap, speciellt då dessa människor har ådragit sig problemen<br />
när de har slitit för sin och vår gemensamma välfärd.<br />
Med dessa ord yrkar jag bifall till detta tillägg av orden<br />
”arbetsskada/sjukdom” efter sista ordet på rad 22, sidan 12 i partiprogrammet.<br />
Bo Andersson, Stockholm: På sidan 16 finns det en text om ekonomisk<br />
demokrati, och på sidan 16, rad 17 skulle jag vilja ha in ett tillägg. Det<br />
bygger på de erfarenheter som har gjorts under efterkrigstiden med start<br />
egentligen med Östen Undén och Nils Karleby,om man nu ska hänvisa till<br />
gamla auktoriteter. Den raden lyder på följande sätt: ”I och med den politiska<br />
demokratin har frågan om äganderättsbegreppet demokratiserats.”<br />
Avsikten med detta är att man senare för ett resonemang om naturrätt<br />
och så vidare. Den privata ägandefrågan finns i programmet, men<br />
äganderätten i sin form fastställs inom ramen för den politiska demokratin.<br />
Den preciseringen skulle vi vilja ha in i programmet.<br />
Anne-Marie Lindgren, programkommissionens föredragande: Partivänner!<br />
Vi kan säkert alla vittna om hur viktig facklig-politisk samverkan<br />
har varit inom det socialdemokratiska partiets hela historia, men Peter<br />
Gustavssons historieskrivning är faktiskt fel, även om det är en vanlig<br />
missuppfattning. Det var inte fackföreningarna som tog initiativet till att<br />
bilda partiet. Initiativet utgick från socialdemokratiska föreningen i<br />
Stockholm, som definitivt inte är en facklig organisation. I socialdemokratiska<br />
föreningens styrelse fanns det fackliga centralutskottet representerat<br />
genom tunnbindaren C M Engblom,som dock yrkade avslag på förslaget<br />
att till den konstituerande kongressen inbjuda även representanter<br />
för de fackliga organisationerna. Det var nämligen inte självklart på den<br />
tiden för fackliga organisationer att ansluta sig till ett socialdemokratiskt<br />
parti, för det fanns en väldigt stor rädsla för att det skulle försvåra rekryteringen<br />
till partiet.<br />
På den konstituerande kongressen var två tredjedelar av ombuden företrädare<br />
för fackliga organisationer, även om en del av företrädarna var vad<br />
vi skulle kalla för politiska personer. I den meningen är det rätt att fack-<br />
89
föreningarna var med om att bilda partiet, men de utgjorde inte en majoritet<br />
av de fackliga organisationer som då fanns,. för där fanns den här<br />
tveksamheten. Vi kan säga att den facklig-politiska samverkan har vuxit<br />
fram genom ett enormt arbete av fackliga förtroendemän som var övertygade<br />
om nödvändigheten av politiskt samarbete, men naturligtvis<br />
också därför att partiet i praktisk handling har kunnat visa att detta var<br />
någonting som gynnade fackföreningsrörelsens medlemmar.<br />
Jag yrkar alltså avslag på Peter Gustavssons yrkande, eftersom det helt<br />
enkelt är sakligt fel.<br />
Vad gäller Roger Mogerts förslag vill jag gärna säga att meningarna om<br />
mångfald, att jämlikhet inte förutsätter likhet, faktiskt är viktiga att slå<br />
fast, och det är den typ av jämlikhet vi menar. Det är en vanlig kritik mot<br />
rörelsen att vi vill göra alla likformiga, alla likadana. Det är viktigt att<br />
man i partiprogrammet talar om att detta är fel.<br />
Det är också så att vi med vårt vidgade jämlikhetsbegrepp – som vi<br />
visserligen ännu inte har kommit att diskutera på kongressen – där vi<br />
säger att män inte ska vara normen för kvinnor, svenskhet inte normen<br />
för alla invandrare, heterosexualitet inte normen för homosexuella, faktiskt<br />
har lagt in just detta att jämlikhet inte är likhet. Vi måste inte leva<br />
likadant; vi ska kunna leva olika men utan att riskera underordning.<br />
Detta tycker jag inte täcks av Roger Mogerts tilläggsyrkande på den här<br />
punkten. Jag yrkar avslag på det.<br />
Eva-Lena Jansson, Örebro län: Partikamrater! Sidan 11, rad 36 lyder i<br />
förslaget till partiprogram: ”Jämlikhet är uttrycket för idén om allas lika<br />
värde och värdighet.” Den skulle jag vilja ändra till: ”Jämlikhet är<br />
uttrycket för idén om alla människors lika värde och rättighet.” Jag yrkar<br />
bifall till detta mitt yrkande.<br />
Peter Gustavsson, Uppsala län: Thomas Östros säger att programkommissionen<br />
har diskuterat frågan gällande ödestro och att de inte tyckte att<br />
det var så viktigt att diskutera huruvida Marx verkligen hade en ödestro<br />
eller inte. Men då förstår inte jag varför den här texten ska stå där över<br />
huvud taget. Om man säger att man inte tycker att det är så viktigt att<br />
diskutera om Marx hade en ödestro, varför ska man ha en hel sida i vårt<br />
partiprogram som talar om att Marx hade en ödestro – någonting som<br />
många forskare tvivlar på och som strider mot den uppfattning som vi<br />
haft, som Wigforss hade, som Möller och som många andra hade vad gäller<br />
deras syn på vad marxismen var för någonting? Jag tycker att det<br />
känns onödigt. Jag tycker att vårt program ska stå sig över tid och innehålla<br />
sådant som är relevant. Jag tycker inte att det här är relevant, och<br />
därför tycker jag att det ska strykas.<br />
Vad gäller Anne-Marie Lindgrens invändning om att det inte var fackföreningar<br />
som bildade partiet, utan det var socialdemokratiska före-<br />
90
ningen i Stockholm, så visst var det så. Men det var också så att två<br />
tredjedelar av ombuden var fackliga representanter. Texten handlar om<br />
att facket skapade partiet. Det tror jag att vi alla faktiskt kan hålla med<br />
om. Vi kan väva oss in i diskussioner om exakt hur det gick till på det<br />
första mötet, men nog är det så: Vad hade socialdemokratin varit utan<br />
fackföreningsrörelsen? Det är tanken bakom ett sådant yrkande över<br />
huvud taget. Jag yrkar bifall till mina båda yrkanden.<br />
Roger Mogert,Stockholm: Jag ber om ursäkt att jag upptar er tid en gång<br />
till, men jag vill bara förtydliga. Jag har alltså inte yrkat på att stryka<br />
stycket om att jämlikhet inte är detsamma som likhet. Jag har tagit bort<br />
en del av yrkandet. Jag vill lägga till en text om att jämlikhet också förutsätter<br />
att man bekämpar klasskillnader och minskar klasskillnader. Det är<br />
kanske något annat än det som föredraganden har bemött.<br />
Thomas Östros, programkommissionens föredragande: Herr ordförande,<br />
kongressdeltagare! Jag ska gå igenom yrkandena så att det blir tydligt vad<br />
vi yrkar, även dem som vi ännu inte tagit upp.<br />
Rolf Wiberg yrkade att på sidan 11, rad 14 föra in meningen ”Det gäller<br />
nationellt såväl internationellt.” Jag skulle i praktiken vilja yrka bifall<br />
till det men föra in det på så sätt att det kommer bättre in i texten på<br />
sidan 11, rad 10, första meningen: ”Socialdemokratin vill möta dagens<br />
utmaningar, nationellt och internationellt, med utgångspunkt i våra<br />
värderingar...”. Därmed tar vi in Rolf Wibergs yrkande och för in det i texten<br />
på ett sätt som vi tycker passar väl in.<br />
Roger Mogerts förslag har jag tidigare yrkat avslag på, likadant när det<br />
gäller Peter Gustavssons. Jag vill säga till Peter Gustavsson att det är viktigt<br />
hur marxismen uppfattas och hur den har formats och använts i praktiken.<br />
Vi har den som en av våra influenser, men vi är icke ett renodlat<br />
marxistiskt parti, för vi har också många andra influenser. Det är viktigt<br />
var vi drar skiljelinjen mot andra som kallar sig socialister, att visa att för<br />
oss är inte politiken vetenskap. Det handlar om folkrörelse, om demokrati,<br />
om att tillsammans komma fram till bra lösningar för människor.<br />
Då är det här stycket väldigt viktigt så att man också ser det tydligt i vårt<br />
idéarv.<br />
Jag yrkar avslag på Peter Gustavssons yrkanden på sidan sidorna 12-13.<br />
Sedan har vi ett yrkande från Jan Dahlquist, som efter sista ordet på<br />
sidan 12, rad 22 vill lägga till orden arbetsskada och sjukdom – jag tolkade<br />
det som ”och sjukdom”. Där vill jag bifalla Jan Dahlquists förslag.<br />
Bo Andersson från Stockholm vill lägga till en mening som handlar om<br />
äganderätt och bestämmanderätt. Bo Andersson skriver: ”I och med den<br />
politiska demokratin har frågan om äganderättsbegreppet demokratiserats.”<br />
Jag tycker att det är en formulering som gör det dunklare än vad vi<br />
verkligen menar. Vi kommer i avsnittet En demokratisk ekonomi in på<br />
91
de texter som tydligare försöker bena upp just hela detta frågekomplex,<br />
där det handlar om vår utveckling mot att bestämmanderätten är det<br />
centrala, inte äganderätten, inte socialiseringen, som vår väg mot en<br />
demokratisk socialism. Jag yrkar avslag på Bo Anderssons förslag. Vi återkommer<br />
till diskussionen i avsnittet En demokratisk ekonomi.<br />
Eva-Lena Jansson från Örebro till sist har yrkat att vi ska skriva om<br />
meningen på sidan 11, rad 36 till: ”Jämlikhet är uttrycket för idén om alla<br />
människors lika värde och rättighet.” Jag skulle vilja formulera om den<br />
och ta in det hon är ute efter, och jag föreslår att vi i stället formulerar oss<br />
så här: ”Jämlikhet är uttrycket för idén om alla människors lika värde,<br />
värdighet och rätt.” Då får vi in hennes förslag i den meningen.<br />
Jag yrkar bifall till partistyrelsens förslag.<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 4:10 och 16-18, 9:1 och 5, 10,<br />
13:3, 14:5, 15:2, 16, 17, 18, 28:3, 31:5, 43:1, 56:1, 5 och 9, 80:2, 191 och<br />
255:1<br />
att avslå motionerna 9:5, 15:2, 16, 18, 43:1 och 56:5,<br />
att anse motionerna 4:10 och 16-18, 9:1, 10, 13:3, 14:5, 17, 28:3,<br />
31:5, 56:1 och 9, 80:2, 191och 255:1 besvarade med hänvisning<br />
till utlåtandet.<br />
Förslag till partiprogram sidorna 11-17, rad 22.<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Rolf Wiberg, Gävleborg: Tillägg sidan 11 rad 14: ”Det gäller nationellt<br />
såväl internationellt.”<br />
Peter Gustavsson, Uppsala län: Tillägg sidan 12 rad 38: ”Genom facklig<br />
kamp upplevde arbetarna själva den styrka kollektiv solidarisk handling<br />
kunde ge. Fackföreningarna skapade Sveriges socialdemokratiska arbetarparti<br />
för att driva sina krav i det politiska livet.”<br />
Strykning sidan 13, rad 36 – sidan 14, rad 22.<br />
Roger Mogert,Stockholm: Ändring, strykning och tillägg sidan 11 rad 35<br />
– sidan 12 rad 7: Ändring av stycket: ”Jämlikhet är uttrycket för idén om<br />
alla människors lika värde och värdighet.” Strykning av stycket som börjar<br />
med: ”Jämlikhet innebär…” och slutar med ”…oförenligt med klyftor.”<br />
Ändring av stycket som börjar med ”Jämlikhet är frihetens förutsättning”,<br />
sista meningen: ”Kravet är jämlikhet är ett krav också på jämlikhet<br />
i frihet.” Tillägg: ”Som en konsekvens av detta vänder sig också<br />
socialdemokratin mot alla slags klasskillnader och alla former av diskri-<br />
92
minering. Rättigheter, möjligheter, livsbetingelser kan inte tillåtas bero<br />
på vare sig klass, kön eller etnicitet.”<br />
Ewelina Tokarczyk, Göteborg: Bifall till partistyrelsens förslag om jämställdhet.<br />
Jan Dahlquist, Dalarna: Tillägg sidan 12, rad 22: ”arbetsskada/sjukdom”.<br />
Bo Andersson,Stockholm: Tillägg sidan 16, rad 17: ”I och med den politiska<br />
demokratin har frågan om äganderättsbegreppet demokratiserats.”<br />
Eva-Lena Jansson, Örebro län: Ändring sidan 11, rad 36: ”Jämlikhet är<br />
uttryck för idén om alla människors lika värde och rättighet.”<br />
Thomas Östros, programkommissionens föredragande: Avslag på Peter<br />
Gustavssons båda förslag, avslag på Roger Mogerts förslag, avslag på Bo<br />
Anderssons förslag. Bifall till Jan Dahlquists förslag, bifall till programkommissionens<br />
tilläggsförslag sidan 11, rad 10: ”Socialdemokratin vill<br />
möta dagens utmaningar, nationellt och internationellt, med utgångspunkt”<br />
(därmed är Rolf Wibergs yrkande besvarat). Bifall till programkommissionens<br />
tilläggsförslag sidan 11, rad 36: ”Jämlikhet är uttrycket<br />
för idén om alla människors lika värde, värdighet och rätt.” (Därmed är<br />
Eva-Lena Janssons yrkande besvarat.)<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
Motionerna<br />
att bifalla partistyrelsens förslag till utlåtande över motioner som rör<br />
avsnittet Idéarv och samhällsanalys.<br />
Partiprogrammet<br />
att bifalla partistyrelsens båda tilläggs- och ändringsförslag (och därmed<br />
tillgodose Rolf Wibergs och Eva-Lena Janssons yrkanden),<br />
att avslå Roger Mogerts förslag på sidan 12, rad 5,<br />
att Roger Mogerts tilläggsförslag på sidan 25 ska behandlas under<br />
avsnittet Jämlikhet och mångfald,<br />
att bifalla Jan Dahlquists tilläggsförslag på sidan 12, rad 22,<br />
att avslå Peter Gustavssons båda förslag,<br />
att avslå Bo Anderssons tilläggsförslag på sidan 16, rad 17,<br />
att i övrigt bifalla förslaget till partiprogram sidorna 11-17, rad 22.<br />
93
Behandlingen av dagordningens punkt 11.3 var därmed avslutad.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 9.3 fortsätter på sidan 125 i del 1.<br />
Ordförande: Lena Hallengren<br />
Sekreterare: Madelén Persson och Marie Martinsson<br />
Dagordningens punkt 9.4<br />
Programförslagets fjärde kapitel ”Socialdemokratisk<br />
samhällssyn i dag” – avsnittet Demokrati<br />
(Programförslaget, sidorna 19-22, rad 27)<br />
Dagordningens punkt 11.4<br />
Utlåtande över motioner som rör avsnittet Demokrati<br />
(Häftena M1, sidorna 85-94 och U1, sidorna 21-25)<br />
Föredragande: Berit Högman<br />
94<br />
Debatt<br />
Lars Wegendal,Kronoberg: Herr ordförande, partivänner! Vad är det som<br />
bygger ett gott samhälle och vad är det som håller det samman? Jo, människors<br />
längtan efter samhörighet och delaktighet, att själva kunna<br />
påverka sina levnadsförhållanden, att ta del i beslut som påverkar det<br />
dagliga livet och att tillsammans med andra åstadkomma gemensamma<br />
lösningar på problemen, en vilja och en lust att lägga sig i, att bry sig om<br />
varandra och vara delaktig i samhällsutvecklingen.<br />
Den sociala ekonomin växer särskilt stark i Europa men också i<br />
Sverige. Den omfattar i dag i vårt land dryga 200 000 sammanslutningar<br />
inom en stor mängd olika verksamhetsområden. Antalet anställda uppskattas<br />
till omkring 200 000. De här verksamheterna omsätter i storleksordningen<br />
120 miljarder kronor om året.<br />
Med social ekonomi menas organiserad verksamhet som bedrivs fristående<br />
från den offentliga sektorn och den privata sektorn i syfte att ge konkret<br />
nytta för medlemmar och där vinstintresset är underordnat. Det<br />
begrepp som i viss mån kan sägas motsvara social ekonomi är begreppet<br />
folkrörelseekonomi. Regeringen har också varit förutseende och har redan<br />
förra året inrättat ett politikområde som man kallar folkrörelsepolitik. Här<br />
ingår så viktiga områden om idrottspolitik, stöd till samlingslokaler, bidrag<br />
till kvinnoorganisationer och stöd till friluftsorganisationer.<br />
När jag läser förslaget till ett nytt partiprogram måste jag säga att jag<br />
förvånas över att endast under avsnittet Arbete och tillväxt nämns<br />
begreppet social ekonomi och endast ytligt Föreningssverige, ett<br />
Föreningssverige som till stora delar byggts upp av arbetarrörelsen och<br />
som vi säkert är överens om fyller en oerhört viktig roll både när det gäl-
ler social samvaro och när det gäller grunderna i en demokratisk skolning.<br />
Den bristen i förslaget vill jag rätta till genom att föreslå följande<br />
tillägg på sidan 20, rad 42: ”Målet måste vara att människor måste ha<br />
bästa möjliga förutsättningar att bilda och delta i olika typer av folkrörelser<br />
och föreningar för att stärka den sociala ekonomin i samhället<br />
och för att utveckla, fördjupa och bredda demokratin.”<br />
Karl Petersen, Norrbotten: Partivänner och presidium! Vi har i vår delegation<br />
från norr några förslag till ändringar i förslaget till nytt partiprogram,<br />
som vi i övrigt tycker är väl förankrat. Men vi har hittat ett fåtal<br />
blottor.<br />
På sidan 20 under avsnittet Demokrati önskar vi att man för in ett<br />
resonemang om en levande demokrati och att det i en sådan fordras ett<br />
politiskt styrelseskick där man kan välja mellan flera partier och politiska<br />
åskådningar. Jag har viskat i örat på Berit Högman i redaktionsutskottet,<br />
och där har man tillgodosett ett förslag till formulering som jag tillstyrker.<br />
Det finns en formulering som handlar om flerpartisystemet och den<br />
kommer Berit Högman att föredra. Jag vill redan nu säga att jag ansluter<br />
mig till det förslaget.<br />
Det andra förslaget gäller kulturens område, sidan 36. Jag vill passa på<br />
tillfället att säga att vi som lever i Norrbotten ser i dag kulturen som en<br />
kraft för utveckling och tillväxt. Vi ser också kulturen som ett kitt som<br />
svetsar samman människor i olika åldrar, från olika generationer och från<br />
olika länder. I den egna byn, staden och hembygden är det ofta kulturen<br />
som avgör om man ska bo kvar eller flytta.<br />
Här har vi en formulering som vi vill föra in på sidan 36: ”Kulturen har<br />
stor betydelse för vår livskvalitet och är samtidigt ett kitt som svetsar<br />
samman människor från olika generationer och länder. Kulturen har förmåga<br />
och kraft att hålla samman den egna byn, staden och hembygden<br />
och blir därmed en viktig förutsättning för regional utveckling och<br />
tillväxt.” Jag tillstyrker detta förslag från Norrbottensdelegationen.<br />
Anna-Carin Magnusson, Jönköpings län: Partikamrater! Vi är demokrater<br />
och de beslut vi fattar här på kongressen eller någon annanstans<br />
bygger alltid på en demokratisk process. Vi vill ha det så. Vi är en demokrati<br />
och vi vill ha demokrati.<br />
Själv ogillar jag väldigt starkt meningar som i ett och samma andetag<br />
både säger ja och nej, plus och minus och som tar ut varandra. På sidan<br />
21 i förslaget till partiprogram finns det en sådan mening. Förra partiprogrammet<br />
innehöll en väldigt kort mening. Där stod det bara:<br />
”Republik”.<br />
I det här partiprogrammet har kommissionen och partistyrelsen ett bra<br />
förslag till hur den här meningen ska beskrivas. Jag är också för republik.<br />
95
Jag vill ha republik. Men jag blir lite besviken när jag läser den mening<br />
som kommer i slutet på det stycket, raderna 11 och 12: ”Denna förändring<br />
förutsätter som alla demokratins förändringar en majoritet bland<br />
befolkningen.”<br />
Sedan när måste vi tala om för oss själva att vi är demokrater, att de<br />
förändringar som vi vill göra ska vi göra på demokratins grund? Vi från<br />
Jönköpings län är överens om att vi inte bör ha en sådan mening efter<br />
den tidigare meningen med vårt resonemang kring att vi vill ha en republik.<br />
Vi yrkar att den meningen stryks ur partiprogrammet.<br />
Sedan har jag ytterligare ett yrkande när det gäller sidan 26. Jag vill<br />
spara tid, och därför vill jag tala om varför jag tar upp detta nu och vilken<br />
förändring som jag vill ha. Sedan kan jag kanske få det kommenterat.<br />
Under hela resan fram till ett nytt partiprogram har jag som kristen<br />
socialdemokrat pratat om vikten av att vi också får ett förhållningssätt till<br />
religionens roll. De senaste veckorna har förvisso medfört en svårighet<br />
att förstå religionens roll när den tolkas av fundamentalister. Icke förty<br />
vet vi om att det finns oerhört mycket gott som kommer ur religionen.<br />
På sidan 26, raderna 13-15 talas det om religiös och kulturell mångfald<br />
på ett bra sätt. Jag tycker att det är positivt att vårt parti äntligen har tagit<br />
upp dessa bitar. Men det finns också en plus- och minusmening, en jaoch<br />
nej-mening. Därför tror jag att det vore bra om vi infogade en<br />
mening före meningen om kulturell och religiös mångfald. Jag förslår att<br />
följande mening ska skrivas in: ”Kultur och religion bidrar till människors<br />
identitet och kan berika samhällslivet.”<br />
Åsa Ögren, Västerbotten: Vi var säkert väldigt många som i förra valrörelsen<br />
stod och delade ut flygblad om maxtaxans införande. Flygbladen<br />
var fyllda med ekonomiska uträkningar av vad den enskilda familjen<br />
skulle tjäna på förslaget.<br />
Jag hade önskat att vi i den frågan, liksom i alla andra politiska beslut,<br />
i stället borde ha använt ideologin för det som vi vill genomföra. På så<br />
sätt får medborgarna, väljarna, det enklare att skilja vår politik och vår<br />
värdegrund från de andra partiernas. Ni vet, vård, skola och omsorg – vad<br />
är skillnaden?<br />
Om detta partiprogram ska bli den ideologiska vägledning i praktisk<br />
politik som Göran Persson beskrev i sitt inledningsanförande bör vi i programmet<br />
slå fast att det just är på det här sättet som programmet ska<br />
användas i vardagspolitiken. Därför har jag föreslagit ett tillägg på sidan<br />
21, rad 4: ”För att underlätta för medborgarna att orientera sig i vårt<br />
socialdemokratiska värdesystem ska varje politiskt beslut på alla nivåer<br />
motiveras med ideologiska argument.”<br />
Om vi kan ställa oss bakom den formuleringen tror jag att vi med stöd<br />
av detta kan möta väljarna med våra ideologiska argument i stället för<br />
med ekonomiska argument.<br />
96
Sven Britton, Stockholm: Jag saknar i partiprogrammet en längtan och<br />
ett sökande efter ett alternativ till marknadsekonomin. Marknadsekonomin<br />
bygger på ständig tillväxt och ökad konsumism, och det rimmar inte<br />
med en värld med ändliga resurser.<br />
Socialdemokratin har kommit med nya idéer förr. Jag tycker inte att vi<br />
ska nöja oss med att under ordnade former retirera från redan intagna<br />
positioner.<br />
Det är alltså min förhoppning att vi i partiprogrammet ska uttrycka en<br />
längtan efter och ett sökande efter ett alternativ till marknadsekonomin,<br />
ett alternativ som bygger på den demokratiska socialismen.<br />
Mikael Damberg, SSU: Ordförande! Kongressombud! Som man, feminist<br />
och SSU:are är jag ganska stolt i dag över det nya partiprogram som vi<br />
diskuterar. Vi är på väg att fatta ett historiskt beslut om att skriva in feminismen<br />
i socialdemokraternas partiprogram. Jag ser det som en väldigt<br />
stor ideologisk framgång för alla oss som har drivit den här frågan under<br />
flera års tid.<br />
När vi i SSU startade vårt arbete med vårt feministår, med våra knappar<br />
och vårt material ute på skolorna och när vi började tala om detta i<br />
partiet mötte vi en stor skepsis. Det var många frågor och många<br />
huvudskakningar. Men efter ett tag insåg man att feminismen är en självklar<br />
del av socialdemokratins jämlikhetspolitik.<br />
Men – och det vill jag understryka – att bli ett feministiskt parti ställer<br />
också krav på socialdemokratin. Det väcker förväntningar på vad vi<br />
måste åstadkomma. Det får inte bara bli ett ord i partiprogrammet.<br />
Kraven växer nu på socialdemokratin att på alla sätt bekämpa den<br />
könsbundna arbetsmarknaden och lönediskrimineringen. Det är pinsamt<br />
att kvinnor i dag, fortfarande på 2000-talet, värderas lägre och får mindre<br />
betalt än män. Det duger inte att Arbetsdomstolen underkänner fall efter<br />
fall av lönediskriminering.<br />
Kraven växer nu på socialdemokratin att stå på de offentliganställda<br />
kvinnornas sida för rätten att jobba heltid och möjligheten att jobba deltid,<br />
högre löner och mindre stress i vården och omsorgen. Då räcker det<br />
inte bara med ökade statsbidrag. Vi måste också ta strid för de anställdas<br />
rätt att planera och organisera sitt arbete.<br />
Kraven växer nu på socialdemokratin att bygga en modern familjepolitik<br />
och fortsätta att utveckla den, så att vi på allvar kan dela ansvaret<br />
för barn och hemarbete lika mellan män och kvinnor.<br />
Sist, men inte minst: Kraven växer nu på socialdemokratin att leva som<br />
vi lär. Det handlar bland annat om att våra listor måste varvas mellan<br />
män och kvinnor och att alla våra styrelser ska vara jämställda.<br />
Jämställdhet i makt och inflytande får inte förhandlas bort så fort det<br />
finns för många manliga kandidater.<br />
Låt oss lova varandra att när vi träffas på partikongressen nästa gång<br />
har vi lika många manliga som kvinnliga partidistriktsordföranden. Då<br />
97
har socialdemokratin visat att feminismen betyder någonting, också i<br />
handling.<br />
Så över till debatten i övrigt om partiprogrammet. Som ordförande i<br />
SSU blir jag lite orolig när jag hör en del debattörer säga att man inte kan<br />
skriva om ett program och att man inte kan använda nya meningar för<br />
att beskriva dagens orättvisor. Jag tror att det leder tanken fel. Det är bra<br />
för socialdemokratin att skriva om sitt partiprogram med jämna mellanrum<br />
och göra det ganska rejält. För att vara en reformistisk rörelse, som<br />
vi är, måste vi våga vara samhällskritiska. Då måste vi våga visa på de<br />
orättvisor som finns i samhället. Vi ska lyfta fram våra grundläggande<br />
värderingar, men också peka på de hinder som finns.<br />
Med anledning av detta yrkar jag bifall till partistyrelsens förslag, men<br />
jag vill avslutningsvis säga att i dag breddar vi principprogrammet och jämlikhetsanalysen.<br />
Senare i veckan ska vi ta ställning till om homosexuella har<br />
rätt att prövas som adoptivföräldrar. Då hoppas jag att den breddade jämlikhetsanalys<br />
som vi tar ställning till i dag också blir verklighet.<br />
Axel Gisslén,Örebro län: Det gäller skrivningen på sidan 21 om monarki<br />
eller republik. Jag förstår inte varför man aktualiserar den frågan. Den är<br />
överspelad. Sverige är inte en monarki och inte en republik i det begreppets<br />
vanligaste mening. Sverige är en parlamentarisk demokrati. Den<br />
verkställande makten utövas av en regering som är ansvarig inför en folkvald<br />
riksdag.<br />
Varför ändra på det? Ska vi ha en republik som man har i USA eller i<br />
Frankrike? Den frågan har ju inte ens diskuterats. Därför yrkar jag att de<br />
två meningarna ”Som en konsekvens av ... bland befolkningen” utgår och<br />
ersätts med följande rader: ”Efter många decenniers kamp för demokrati<br />
och parlamentarism har Sverige utvecklats till en parlamentarisk demokrati.<br />
Den utvecklingen bör fullföljas med den ordningen att statschefen<br />
ska vara demokratiskt vald.”<br />
Det där kan grejas väldigt enkelt. Det krävs några små förändringar i<br />
regeringsformen. Där står det till exempel att konungen är rikets statschef.<br />
Det kan ändras till att riksdagens talman är rikets statschef.<br />
Sedan krävs det några ytterligare små förändringar. Det står till exempel<br />
att statschefen är ordförande i Utrikesnämnden. Det kan ändras till<br />
att statsministern och, vid förfall för statsministern, utrikesministern är<br />
Utrikesnämndens ordförande.<br />
Mera än så krävs inte. Sedan kan de nu levande medlemmarna av<br />
kungahuset ges en rejäl pension, och gärna medalj. Kungafamiljens barn<br />
kan säkert skaffa sig vanliga arbeten. Varför göra den här frågan till en<br />
mycket större fråga än vad den egentligen är?<br />
98<br />
Berit Högman, partistyrelsens föredragande: Kongresskamrater! Göran<br />
Persson hade en strålande inledning. Det är inte lätt för mig att fortsätta<br />
på den, så jag håller mig till dagordningspunkterna 9.4 och 11.4.
Lars Wegendal från Kronoberg har yrkat att det ska infogas ett nytt<br />
stycke. Det är ett bra stycke, men vi i programkommissionen tycker att<br />
det som Lars tar fram redan finns täckt i texten, särskilt på sidan 20,<br />
raderna 31-42. Begreppet ”sociala ekonomin” finns visserligen inte med,<br />
men när vi läser motionerna till den här kongressen om social ekonomi<br />
ser vi att definitionerna kan vara något olika. Också detta är ett skäl till<br />
att inte ändra. Innebörden finns redan i texten. Jag yrkar alltså avslag på<br />
Lars Wegendals förslag.<br />
Karl Petersen från Norrbotten vill ha ett tillägg om en viktig och väldigt<br />
grundläggande sak, nämligen att demokratin förutsätter att vi har ett<br />
flerpartisystem och allmänna val. Mitt förslag, som jag hoppas att Karl<br />
och kongressombuden instämmer i, gäller sidan 20. Det finns en mening<br />
på rad 4 som lyder: ”Demokratin är en process för att fatta beslut kring<br />
gemensamma medborgerliga angelägenheter.” Jag föreslår att vi fortsätter<br />
den meningen med ”... medborgerliga angelägenheter som förutsätter<br />
flerpartisystem och allmänna val.” Därmed hoppas jag att Karl tycker att<br />
hans förslag är tillgodosett.<br />
Anna-Carin Magnusson från Jönköping vill ta bort meningen som<br />
lyder: ”Denna förändring förutsätter som alla demokratins förändringar<br />
en majoritet bland befolkningen.” Det handlar alltså om demokrati- och<br />
republikfrågan.<br />
Axel Gissléns inlägg var också bra. Programkommissionen har värderat<br />
dessa båda åsikter noga. Axel vill ha en omformulering som bygger på att<br />
vi ska se monarkins avskaffande som ett fullföljande av den parlamentariska<br />
demokratin. Men vi i programkommissionen anser att monarkin<br />
och kungahuset praktiskt taget inte har någon inverkan alls på vår parlamentariska<br />
demokrati.<br />
Det synsätt som vi har bygger på att det är av jämlikhetsskäl som<br />
monarkin ska avskaffas. Men det är lika bra att vara tydlig. Därav denna<br />
mening: ”Denna förändring förutsätter, som alla demokratins förändringar,<br />
en majoritet bland befolkningen.” Då tycker vi att vi är så tydliga<br />
som vi kan vara i den här frågan. Den meningen underlättar också i vår<br />
argumentation när vi samtalar med medborgarna. Därmed yrkar jag<br />
avslag både på Anna-Carin Magnussons förslag och på Axel Gissléns förslag.<br />
Åsa Ögren från Västerbotten har också en väldigt sympatisk tanke<br />
bakom sitt förslag. Hennes mening lyder: ”För att underlätta för medborgarna<br />
att orientera sig i vårt socialdemokratiska värdesystem ska varje<br />
politiskt beslut på alla nivåer motiveras med ideologiska argument.” Det<br />
är naturligtvis en ambition som vi alla ska ha, var och en av oss, som goda<br />
socialdemokrater. Vi ska känna att det vi bestämmer, säger och gör bottnar<br />
i vår ideologi.<br />
Men när vi hårdrar vardagspolitiken visar det sig att vi fattar beslut som<br />
det kanske blir svårt att hitta ideologiska argument för. Att ställa detta<br />
99
som ett krav i ett partiprogram är vi inte beredda att gå med på. Jag yrkar<br />
avslag på det förslaget, men jag yrkar inte på något sätt avslag på idén.<br />
Det är ju detta vi måste göra i vår utbildningsverksamhet och i vår skolningsverksamhet,<br />
att hela tiden finna en ideologisk grund för våra ställningstaganden<br />
i vardagspolitiken.<br />
Angående Sven Brittons förslag yrkar jag avslag på det med hänvisning<br />
till det som jag tidigare har sagt.<br />
I övrigt yrkar jag bifall till programförslaget och bifall till partistyrelsens<br />
utlåtande över motionerna på punkt 11.4.<br />
Lars Wegendal,Kronoberg: Tack, Berit, för de vänliga orden. Det var bara<br />
tråkigt att programkommissionen kom till en annan slutsats än vad jag<br />
gjorde.<br />
Jag var medveten om att detta nämndes under rubriken Arbete och<br />
tillväxt. Men poängen var att detta även bör nämnas under rubriken<br />
Demokrati för att visa på vikten av den sociala ekonomin och all den<br />
föreningsverksamhet som finns ute i samhället, inte minst idrottsrörelsen,<br />
och vad den spelar för roll för att utveckla, bredda och fördjupa<br />
demokratin i samhället.<br />
Jag hoppas att ni kan förstå detta och att ni kan göra ett litet tillägg<br />
även under detta stycke.<br />
Anna-Carin Magnusson, Jönköpings län: Min poäng med mitt yrkande<br />
om att den sista meningen i skrivningen om republik ska utgå grundar<br />
sig på att det är fråga om ett partiprogram. Göran Persson var oerhört tydlig<br />
i går när han sade att ett partiprogram anger målen, inte medlen. Det<br />
är detta som kan missuppfattas med den skrivning som finns i dag. Jag<br />
yrkar att sista meningen stryks.<br />
Åsa Ögren, Västerbotten: Jag tackar för partistyrelsens svar, men jag yrkar<br />
att detta skickas till program- och redaktionsutskottet som kanske kan<br />
hitta något annat ställe i partiprogrammet där man kan beskriva hur<br />
partiprogrammet ska användas i praktisk vardagspolitik, eftersom partistyrelsen<br />
tyckte att det var bra. Därför känns det lite snopet att inte få<br />
med det.<br />
Berit Högman, partistyrelsens föredragande: Åsa, jag känner mig ändå<br />
inte beredd att tillmötesgå förslaget att detta ska skickas till redaktionsutskottet<br />
av det skälet att den meningen anger hur vi ska göra en viss sak.<br />
Då måste vi bestämma oss för att bli överens om att det som du säger är<br />
viktigt. Men det ska inte stå som en mening i partiprogrammet. Sedan<br />
får vi hjälpas åt att bestämma oss för vilket sätt vi ska använda. Vi kan<br />
bestämma oss för vilken studieverksamhet vi ska bedriva, vilken skolning<br />
vi ska ha för nya och också tidigare folkvalda och samtidigt sträva efter<br />
100
att uträtta precis det som du talar om. Det är det som är så viktigt. Men<br />
det ska inte stå som en mening i programmet. Med detta yrkar jag avslag<br />
på Åsa Ögrens förslag.<br />
Med all respekt för vår respektive envishet står jag fortfarande fast vid<br />
mina tidigare förslag.<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 34:1 attsatsens första del, 35,<br />
36, 37, 38, 39 40, 43:10, 56:16 och 18, 103:3, (186), (188), (189), (190),<br />
192:2, 193:2 och 194:2<br />
att bifalla motionerna 34:1, attsatsens första del, 35, 37, 38, 56:16,<br />
192:2, 193:2, 194:2 och 56:18, attsatsens första del avseende<br />
folkrörelser, med hänvisning till programförslaget<br />
att anse motionerna 36, 39, 56:18, attsatsens andra del och 103:3<br />
besvarade med hänvisning till utlåtandet<br />
att anse motionerna 40 och 43:10 besvarade med hänvisning till<br />
programförslaget.<br />
För beslutsförslag rörande motionerna 186, 188, 189 och 190 hänvisas<br />
till det särskilda utlåtandet över motioner som saknar attsatser eller har<br />
en enda sammanfattande attsats för flera olika synpunkter.<br />
Förslag till partiprogram sidorna 19-22, rad 27.<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Lars Wegendal,Kronoberg: Tillägg sidan 20, rad 42: ”Målet måste vara att<br />
människor ska ha bästa möjliga förutsättningar att bilda och delta i olika<br />
typer av folkrörelser och föreningar för att stärka den sociala ekonomin i<br />
samhället och för att utveckla, fördjupa och bredda ekonomin.”<br />
Karl Petersen, Norrbotten: Tillägg sidan 20, efter rad 3: ”En levande<br />
demokrati fordrar ett fungerande politiskt styrelseskick, som ger människorna<br />
möjlighet att i allmänna val välja mellan flera partier och politiska<br />
åskådningar.”<br />
Anna-Carin Magnusson, Jönköpings län: Strykning sidan 21, rad 11-12<br />
av meningen som lyder ”Denna förändring förutsätter, som alla demokratins<br />
förändringar, en majoritet bland befolkningen.”<br />
Åsa Ögren, Västerbotten: Tillägg sidan 21 efter rad 4: ”För att underlätta<br />
för medborgarna att orientera sig i vårt socialdemokratiska värdesystem,<br />
ska varje politiskt beslut, på alla nivåer motiveras med ideologiska argument.”<br />
101
Sven Britton, Stockholm: Tillägg sidan 21, rad 10: ”1) Bryta det sociala<br />
arvet även på den sociala stegens översta pinne. Mänsklig rättighet att<br />
välja liv. 2) En möjlighet att berika och förnya det parlamentariska politiska<br />
livet med en vald statschef med politisk makt att balansera de<br />
centralstyrda politiska partierna i dag.”<br />
Mikael Damberg, SSU: Bifall till partistyrelsens förslag.<br />
Axel Gisslén,Örebro län: Ändring sidan 21, rad 8-12, ersätt texten: ”som<br />
en konsekvens … befolkningen” med följande: ”Efter många decenniers<br />
kamp för demokrati och parlamentarism har Sverige utvecklats till en<br />
parlamentarisk demokrati. Den utvecklingen bör fullföljas med den ordningen<br />
att statschefen ska vara demokratisk vald.”<br />
Berit Högman, partistyrelsens föredragande: Avslag på Lars Wegendals<br />
förslag. I anslutning till Karl Petersens förslag – ett tillägg efter meningen<br />
på sidan 20, rad 5 som slutar ”...medborgerliga angelägenheter” med följande<br />
lydelse: ”som förutsätter flerpartisystem och allmänna val.” Detta<br />
ersätter Karl Petersens ursprungsförlag. Avslag på Anna-Carin<br />
Magnussons och Axel Gissléns förslag. Avslag på Åsa Ögrens förslag. Avslag<br />
på Sven Brittons förslag. Bifall till partistyrelsens förslag till utlåtande<br />
över motioner på punkt 11.4.<br />
Åsa Ögren, Västerbotten (replik): Yrkar att frågan hänskjuts till redaktionsutskottet<br />
för att hitta ett annat ställe i partiprogrammet där det vore<br />
lämpligt att införa det föreslagna tillägget.<br />
Berit Högman, programkommissionens föredragande: Avslag på Åsa<br />
Ögrens yrkande om att frågan skulle hänskjutas till redaktionsutskottet.<br />
Ordförande: Tomas Eneroth<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
Motionerna<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motioner som rör avsnittet<br />
Demokrati.<br />
Partiprogrammet<br />
att bifalla partistyrelsens ändringsförslag på sidan 20, rad 5 (och<br />
därmed tillgodose Karl Petersens yrkande),<br />
att avslå Lars Wegendals tilläggsförslag till sidan 20, rad 42 ,<br />
att avslå Åsa Ögrens förslag om remiss av sitt yrkande till redaktionsutskottet,<br />
102
att efter försöksvotering avslå Åsa Ögrens tilläggsförslag på sidan 21,<br />
rad 4.<br />
Tjänstgörande ordförande ställde Axel Gissléns förslag sidan 21, rad 8-12<br />
mot Sven Brittons förslag sidan 21, rad 10.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
Partiprogrammet<br />
att utse Axel Gissléns förslag sidan 21, rad 8, till motförslag i<br />
propositionsordning<br />
att efter votering med röstsiffrorna 181-148 (4 avstod) bifalla<br />
partistyrelsens förslag till text.<br />
Ordningsfråga<br />
Carl Tham,Stockholm: Herr ordförande! Jag är ledsen att säga det, men<br />
jag anser att den här omröstningsmetoden är odemokratisk. För det<br />
första vet man inte vem som röstar egentligen. Det är en mentometer.<br />
Det är inte ett röstredskap. För det andra, och viktigaste, blir det här i<br />
praktiken slutna omröstningar. Vi har öppna omröstningar i det här partiet<br />
om man inte särskilt begär slutna omröstningar, och det gäller bara i<br />
personfrågor. Nu vet ingen hur någon röstar. Det är inte demokratiskt.<br />
Tjänstgörande ordförande: Om jag tolkar Carl Tham rätt föreslår han att vi<br />
i stället ska använda oss av manuell rösträkning, vilket vi vet tar väldigt<br />
mycket tid från kongresserna. Vi har använt sådan här automatisk<br />
rösträkning på många tidigare kongresser. Lars Stjernkvist kan för säkerhets<br />
skull argumentera i denna fråga, så slipper jag göra det från presidiets<br />
sida.<br />
Lars Stjernkvist, partisekreterare: Jag vädjar verkligen till er att tänka till,<br />
för det är ju precis så som ordföranden säger, att vi sedan ett antal kongresser<br />
tillbaka har använt den här metoden. Det innebär att vi får betydligt<br />
mycket mer tid över till diskussion och samtal, och vi kan reducera<br />
den tid som går åt till procedurfrågor. Om ljudet och tekniken håller,<br />
skulle vi kunna ägna oss åt det som trots allt är allra viktigast. Jag hoppas,<br />
Carl, att du förstår att det här är en ganska bra metod trots allt.<br />
Ingemar Josefsson, Stockholm: Partikamrater! Om vi ska vara riktigt formella,<br />
och det ska vi nog vara i det här fallet, så kan vi inte votera om det<br />
här. Det är stadgarna som föreskriver hur det ska vara. Det är faktiskt en<br />
poäng med att ha öppna omröstningar. Det finns klart inskrivet i stadgarna.<br />
Det är bara vid personval som omröstningen kan vara sluten.<br />
103
Detta är en sluten omröstning, och vi har öppna omröstningar. Och tänk<br />
efter: Det är faktiskt något bra och fint att kunna ha öppna omröstningar.<br />
Det har vi slagits för. Detta går inte att votera om. I så fall får ni ändra<br />
stadgarna först.<br />
Tjänstgörande ordförande: Jag får be er att lyssna uppmärksamt nu. Även<br />
om vi gör bedömningen att det här inte skulle föreligga något stadgebrott,<br />
föreslår vi från presidiet för säkerhets skull att denna omröstning<br />
inte slutjusteras nu utan går till kongressutskottet. Där finns valda<br />
ombud för samtliga delegationer. I och med detta kan kongressutskottet<br />
också undersöka om det finns något i stadgarna som förändrar förutsättningarna.<br />
Det innebär i så fall att vi får återkomma till frågan om huruvida<br />
vi ska godkänna denna omröstning eller inte. Presidiets förslag är<br />
alltså att kongressutskottet tittar närmare på denna votering.<br />
Detta var något som vi inte hade förutsett, men eftersom ni är fantastiskt<br />
duktiga kongressombud och vana vid krångligheter på kongresser,<br />
tror jag att ni också kan hantera detta.<br />
Jag vill också be stadgeutskottet att följa med till kongressutskottets<br />
sammanträde i sal 9, så att stadgeutskottet tillsammans med kongressutskottet<br />
får titta närmare på detta.<br />
Nu, kära vänner, har vi att gå vidare i beslutsordningen. Vi har ytterligare<br />
ett förslag på sidan 21. På sidan 21 i partiprogrammet har Anna-<br />
Karin Magnusson ett förslag till strykning på raderna 11-12. Det är ett<br />
förslag som partistyrelsen har yrkat avslag på.<br />
För er som inte hörde vad Anna-Karin Magnusson sade får jag tala om<br />
att hon hävdar att det här förslaget inte kan behandlas nu utan bör<br />
behandlas efter det att vi har tagit ställning till Axel Gissléns eller partistyrelsens<br />
förslag. Jag finner nog att det är korrekt och att vi får avvakta<br />
med att fatta beslut om Anna-Karin Magnussons förslag till strykning på<br />
raderna 11-12. Vi får återkomma till slutjusteringen av förslaget under<br />
punkt 9.4 som gäller partiprogrammet.<br />
104<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att<br />
bifalla tjänstgörande ordförandes förslag att frågan om omröstningsmetod<br />
skulle hänskjutas till kongressutskottet och stadgeutskottet<br />
att bifalla att Anna-Karin Magnussons förslag till strykning på sidan<br />
21, rad 11-12, i partiprogrammet skulle behandlas efter att<br />
kongressen tagit ställning för antingen Axel Gissléns eller partistyrelsens<br />
förslag.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 9.4 och 11.4 fortsätter på sidan<br />
1<strong>05</strong> och 115 i del 1.
Ordförande: Lena Hallengren<br />
Dagordningens punkt 9.4 (fortsatt behandling)<br />
Partiprogrammets fjärde kapitel ”Socialdemokratisk<br />
samhällssyn i dag” – avsnittet En demokratisk ekonomi<br />
(Programförslaget, sidorna 22-25, rad 10)<br />
Tidigare behandlad på sidan 94 i del 1.<br />
Dagordningens punkt 11.5<br />
Utlåtande över motioner som rör avsnittet<br />
En demokratisk ekonomi<br />
(Häftena M1, sidorna 95-141 och U1, sidorna 25-34)<br />
Föredragande: Thomas Östros<br />
Inledning av Thomas Östros<br />
Thomas Östros, partistyrelsens föredragande: Ordförande, kongressdeltagare!<br />
Vi har valt att bygga upp ett programförslag som gör att vi går igenom<br />
de tunga ideologiska principiella avsnitten för att sedan närma oss<br />
de politiska områdena, som vi sedan kommer att ha viktiga diskussioner<br />
kring. Nu är vi framme vid avsnittet En demokratisk ekonomi. Det är ett<br />
väldigt viktigt avsnitt som har stark bäring på både våra rötter och vår<br />
ursprungliga syn som en socialdemokratisk rörelse, och hur den har<br />
utvecklats genom årtiondena.<br />
Ursprungligen, före förra sekelskiftet, var socialdemokratin en rörelse<br />
som såg äganderätten som den viktiga vägen att förverkliga ett socialistiskt<br />
samhälle. Men det skedde också en utveckling under årtiondena,<br />
inte minst under 1920-talet med Nils Karlebys teorier och idéer men<br />
också i praktisk politik i regerande årtionden därefter. Politiken utformas<br />
så att den mer inriktas mot inflytandet, möjligheten till medbestämmande.<br />
Det är inte ägandet, förstatligandet, socialiseringen som är vägen<br />
mot ett socialistiskt samhälle, utan det är den demokratiska vägen.<br />
I detta partiprogram vill vi ytterligare lyfta fram att när man väljer den<br />
demokratiska vägen, väljer man också flera plan att påverka på. Vi är med<br />
och påverkar i olika roller, inte i centralistiska beslut utan i många olika<br />
beslutsformer. En väldigt viktig del av detta har varit uppbyggnaden av<br />
en stark fackföreningsrörelse som flyttar fram positionerna för att löntagare<br />
via avtal, förhandlingar och strejker ska få ett demokratiskt inflytande<br />
över arbetsvillkoren på sina arbetsplatser. Så har det också varit i<br />
annat folkrörelsearbete, i konsumentrörelser och i rörelser som har strävat<br />
efter att öka människors inflytande. Sedan är det naturligtvis det parlamentariska<br />
arbetet via lagstiftning och förslag i riksdag, kommun och<br />
landsting som skapar möjligheter för människor att påverka. En stark<br />
1<strong>05</strong>
arbetsrätt är en sådan möjlighet. Ett socialförsäkringssystem som gör det<br />
möjligt för människor att känna trygghet i förändring är en annan.<br />
Det som har vuxit fram är en socialdemokratisk syn som sätter inflytandet<br />
och demokratin främst. Det är viktigt. Ägandet blir ju inte<br />
oväsentligt om man kan uppnå väsentliga och mycket tydliga mål med<br />
detta. Vi har naturligtvis många gånger haft diskussioner om staten ska<br />
äga företag eller om staten ska äga verksamheter i vissa branscher. Vi har<br />
valt att helt och hållet undandra en viktig del av vårt samhälle från marknaden,<br />
nämligen välfärdssektorn. Den får inte styras av marknadens<br />
principer och idéer.<br />
Vi har valt att låta en marknadsekonomi växa och frodas därför att den<br />
faktiskt är stark när det gäller att skapa resurser. Den är ett decentraliserat<br />
system där konsumenter kan välja och via sitt val skicka signaler till<br />
producenter. De lever sida vid sida. Men marknaden klarar sig inte själv.<br />
Marknaden behöver också regelverk och ett demokratisk inflytande, och<br />
detta åstadkommer vi via fackföreningsrörelse och via parlament.<br />
Ägandet kan ibland av specifika skäl vara intressant att förändra. Ett<br />
exempel är när telekommunikationsmarknaderna förändras väldigt<br />
mycket på grund av den snabba tekniska utvecklingen. När det inte<br />
längre är möjligt med ett naturligt monopol utan det blir många olika<br />
aktörer, då är en väg för staten att förändra sitt ägande på en sådan marknad.<br />
Men samtidigt kan staten stärka sitt ägande när det gäller skogen<br />
och våra naturtillgångar. Vi har sett att när ett börsbolag äger stora delar<br />
av skogen fungerar det inte bra för våra sågverk och de industrier som<br />
behöver virkesråvara.<br />
En pragmatisk syn på ägandet är socialdemokratins kännemärke, inte<br />
som en väg mot socialismen utan en pragmatisk syn som ska utvärderas<br />
i de fall det behöver ske. Det här är ett viktigt synsätt som vi vill slå fast<br />
i detta programförslag. Vi är ett antikapitalistiskt parti, därför att vi skapar<br />
motvikter mot kapitalägandets rätt att bestämma över allt, för så kan<br />
vi inte ha det i ett gott samhälle.<br />
Vi skapar motvikter via fackligt och politiskt arbete. Det måste i allt<br />
större utsträckning ske internationellt om vi ska ha ett starkt initiativ. Vi<br />
är ett parti som ser blandekonomin som en naturlig del av vårt samhälle<br />
– marknad och välfärd, sida vid sida. Det pågår ständigt ett arbete med<br />
att finna balanspunkter för att stärka det demokratiska inflytandet på<br />
många olika plan och i många olika former.<br />
Detta är inriktningen på kapitlet En demokratisk ekonomi. Jag hoppas<br />
att vi får en riktigt intressant diskussion på det här området.<br />
Bo Pettersson, Bohuslän: Partivänner! Det var en hel del diskussioner i<br />
Stenungsunds arbetarekommun när vi fick partiprogrammet. Därefter<br />
har det omarbetats en del. Vi lyfte fram synpunkter som inte är besvarade<br />
just i det här avsnittet, men de är besvarade senare. Det gäller ansva-<br />
1<strong>06</strong>
et för infrastrukturen i samhället. Vem ska ha ansvaret för infrastrukturen,<br />
för att vi har teleförbindelser och elförbindelser i hela landet?<br />
Därför vill vi göra ett tillägg i textmassan på sidan 24, rad 37.<br />
Partistyrelsen har lagt in rättigheter när det gäller vård, skola och omsorg.<br />
Man har tagit fasta på rättsväsendet. Det ska finnas en bostadssektor som<br />
är samhällelig, men också ett samhälle som ska ha företag som ombesörjer<br />
nyttigheter som post, telekommunikation, elektricitet och apotek, så<br />
att vi får ett land som är levande överallt.<br />
Marknadsdelarna fungerar på vissa ställen i vårt land. Det förutsätter<br />
att det finns en marknad. Vi kan när det gäller våra mobiltelefoner välja<br />
mellan olika bolag när vi är i befolkningstäta områden, men de fungerar<br />
ju inte i hela landet. Här menar vi att samhället har ett ansvar att se till<br />
att vi har en struktur som fungerar i hela landet. Det bygger på att vi<br />
någonstans bygger fast grundtryggheten i att vi vet att vi har tele- och<br />
elförbindelser.<br />
Carl Tham,Stockholm: Partivänner! Hur ska vi leva upp till de krav som<br />
vi sätter upp i partiprogrammet, att demokratin ska sätta kapitalets och<br />
marknadens gränser? Vi måste klart se och medge att tidens dominerande<br />
ideologi är konkurrensens och marknadens ideologi. Det finns en<br />
övertygelse att konkurrensen är överlägsen alla andra driftsformer och<br />
principer för samhällets organisation. Därför har också konkurrensprincipen<br />
trängt in i hela den offentliga verksamheten, där vi hela tiden<br />
möter marknadens språk och styrmodeller. Ideologin missioneras över<br />
hela jordklotet, inte minst i EU. Resultaten är ofta nedslående eller än<br />
värre, men slutsatserna hos ideologins företrädare är nästan alltid att felet<br />
är att konkurrensen inte är tillräcklig, att politiken ska drivas ännu hårdare,<br />
inte att den möjligen är felaktig.<br />
Socialdemokratins uppgift måste vara att värna samhället mot dessa<br />
överväldigande ekonomiska krafter, att tämja dem och ge samhällsomdaningen<br />
en på demokratiska grunder fastställd inriktning. Det betyder<br />
att vi måste stärka och återskapa de utrymmen i samhället som inte styrs<br />
av marknad, konkurrens och kapitalets intresse. Det är offentliga rum,<br />
både i fysisk och i andlig mening. Det är offentliga platser, motsatsen till<br />
kommersiella gallerier. Det är medborgarnas rum där demokratin ger<br />
utrymme för andra värderingar, principer och styrmodeller än marknadens.<br />
En stark offentlig sektor skapar också förutsättningar för människors<br />
trygghet och växt. Det bör också tydligt framgå i partiprogrammet.<br />
Det finns en mening här som säger att marknadens normer inte ska<br />
avgöra människors värde eller bilda norm för det sociala eller kulturella<br />
livet. Jag vill ersätta den med en mening som lyder: ”Socialdemokratin<br />
avvisar en samhällsutveckling där kapital och marknad dominerar samhället<br />
och kommersialiserar sociala, kulturella och mänskliga relationer.”<br />
107
Peter Gustavsson, Uppsala län: Jag skulle vilja uppehålla mig vid det som<br />
Thomas var inne på för en liten stund sedan, nämligen den socialdemokratiska<br />
pragmatismen vad gäller ägandet.<br />
Jag är helt överens med Thomas om det han säger, att vi ska ha en pragmatisk<br />
syn på ägandet. Vi ska se vad som är möjligt att göra i denna<br />
stund för att förverkliga våra socialdemokratiska visioner om det samhälle<br />
som vi vill ha. Pragmatismen har historiskt inneburit en acceptans<br />
för att kapitalet har ett inflytande över stora delar av samhället, om än<br />
med starka inslag av samhälleliga regleringar som reglerar vilken makt<br />
kapitalet ska ha över de sektorer där det styr och hur resurser ska fördelas<br />
i samhället.<br />
Men pragmatismen har också inneburit att vi vid många tillfällen överfört<br />
viktiga funktioner i samhällelig ägo eller i samhällelig kontroll. Jag<br />
kan, precis som Thomas gjorde, nämna skolan, vården, omsorgen. Jag kan<br />
nämna allmännyttan och olika företag som kommit i offentlig ägo, exempelvis<br />
LKAB, apoteken och även skogen, som Thomas också nämnde.<br />
På samma sätt som facket fungerar så att fackets viktigaste vapen är<br />
strejken – men man är inte alltid ute och strejkar – ska också socialdemokratin<br />
tydligt deklarera att det förtroende som vi har gett kapitalet att<br />
sköta om de sektorer som kapitalet sköter inte är något villkorslöst pund<br />
att förvalta, utan det är demokratin som är en överhöghet i samhället.<br />
Jag skulle vilja föra in följande formulering som fanns i det tidigare<br />
partiprogrammet: ”I den omfattning som viktiga gemensamma behov<br />
gör det nödvändigt är socialdemokratin också beredd att i samhällelig<br />
ägo eller under samhällelig kontroll överföra naturtillgångar, kreditinstitut<br />
eller enskilda företag.”<br />
Det är en pragmatisk formulering, en konsekvens av det vi pratade om<br />
när det gäller demokratins överhöghet över samhället.<br />
Därmed yrkar jag bifall till det tilläggsförslag som jag läste upp.<br />
Staffan Connysson, Västerbotten: Ordförande! Partikamrater! Jag har ett<br />
litet önskemål, och jag hoppas att jag ska få kongressen med mig på det.<br />
Det gäller det som står på sidan 23, rad 4: ”Det kräver att produktionslivet<br />
bygger på respekt för allas arbete, tar till vara engagemanget och<br />
arbetsviljan hos alla och ger alla en rättmätig del av produktionsresultatet.”<br />
Vem ska mäta ut vad som är en rättmätig del? Jag vill alltså att man<br />
stryker ordet ”rättmätig”. Rättmätig tycker jag låter som om någon skulle<br />
sitta och bestämma. Det är det vi försöker att motverka bland annat fackligt<br />
i förhandlingar.<br />
Jag yrkar bifall till ändringsförslaget.<br />
Bo Andersson, Stockholm: Jag ska försöka att klumpa ihop några förslag<br />
som handlar om samma sak men som finns på olika sidor. Jag tror inte<br />
108
att det är så många som vill se mig springa gatlopp till talarstolen för<br />
varje sida som jag vill ha en konsekvensändring på.<br />
På sidan 24, rad 28, finns en mening som lyder: ”Valet mellan samhällsåtagande<br />
och marknadshushållning ska avgöras med utgångspunkt i<br />
vad som ger bästa resultat med hänsyn till rättvisa och effektivitet.”<br />
Med anledning av att vi poängterar demokratin, demokratins ideal och<br />
demokratins överhöghet rakt igenom hela programmet, tycker jag att det<br />
vore konsekvent att föra in att valet inte bara ska ha rättvisa och effektivitet<br />
som urvalskriterium utan också demokrati. Mellan orden rättvisa<br />
och effektivitet föreslår jag att ”demokratins förverkligande” läggs till.<br />
Samma sak är det i slutet av stycket på rad 45, där man skriver: ”Det<br />
avgörande är aldrig den yttre formen utan hur väl målen för verksamheten<br />
uppnås.” Jag föreslår att bisatsen konsekvensändras så att det blir<br />
ungefär så här: ”Det avgörande är aldrig den yttre formen utan hur verksamheten<br />
bidrar till målen rättvisa, demokrati och effektivitet.”<br />
På sidan 31, rad 9, finns det ett avsnitt om nyföretagande och entreprenörskap.<br />
Mitt förslag är att det efter ordet ”entreprenörskap” läggs till<br />
”som bidrar till att rättvisa, demokrati och effektivitet ska främjas”. Vi vill<br />
alltså konsekvent lägga till ordet demokrati.<br />
Laila Bjurling, Södermanland: Ordförande! Partikamrater! Längst ned<br />
på sidan 24, raderna 43-45, finns en mening som lyder som följer:<br />
”Socialdemokratin avvisar den ekonomiska fundamentalism som både<br />
till höger och vänster sätter likhetstecken mellan ett gott samhälle och en<br />
bestämd drifts- och ägarform.”<br />
När jag läste den här meningen hajade jag till ganska starkt. Jag tänkte:<br />
Vad menar partistyrelsen med det här? Tycker partistyrelsen att de som<br />
inte riktigt håller med om det som står för övrigt här är fundamentalister?<br />
Jag tycker inte att det hör riktigt hemma i vokabulären oss partivänner<br />
emellan att kalla varandra för fundamentalister. Därför vill jag att<br />
den meningen stryks.<br />
Jag har efteråt pratat med partistyrelsens föredragande som betygat att<br />
man inte menar så. Jag antar att han själv så småningom kommer att<br />
berätta det att det inte alls är inom partiet utan utanför partiet som det<br />
handlar om. Då kanske det också ska framgå tydligare av texten.<br />
När det gäller det som i övrigt står i partiets program skulle jag bara<br />
vilja göra kommentaren att det är tungläst, och det är det många som<br />
tycker. Men det är bra, tycker jag. Det som jag är särskilt glad över i det<br />
här programmet är att vi äntligen vågar ta ställning för feminismen.<br />
En annan del som jag också tycker är alldeles särskilt bra i programmet<br />
är att vi inte sätter likhetstecken mellan inflytandet och ägandet, utan att<br />
vi faktiskt tar ställning för att inflytande ska man ha överallt i samhället<br />
utan att man för den skull ska behöva äga. Man måste inte äga sin bostad<br />
för att få ett inflytande. Man måste inte äga produktionsmedel för att få<br />
109
inflytande. Man ska kunna ha inflytande som medborgare, som anställd,<br />
som hyresgäst, som konsument – allt som Thomas sade i början. Det<br />
tycker jag är jättebra.<br />
Jens Nilsson, Jämtland: Ordförande! Partivänner! Den mänskliga kraften<br />
kan inte frigöras av destruktiva kommersiella krafter eller av byråkratiska<br />
samhällsorgan. Så står det i det nuvarande programmet, och den tanken<br />
utvecklas väldigt bra i det nya förslaget.<br />
Systemen och samhällets strukturer har ofta varit och är fortfarande<br />
faktiskt viktigare än människorna själva och deras organisationer. Alltfler<br />
medborgare har fostrats i tron att om vi bara röstar och betalar skatt så<br />
har vi gjort vår medborgerliga plikt. Det har varit tillräckligt som solidarisk<br />
handling. Staten och kommunen fixar resten. Människor har bara<br />
behövt kräva mer av samma välfärd.<br />
Förslaget till nytt partiprogram som nu ligger på vårt bord är bra och<br />
tar äntligen ett rejält steg in i 2000-talet. Där finns många bra förändringar<br />
som sätter människorna i centrum för förändringarna av samhället<br />
och tar till vara människors vilja till gemensamt ansvar och gemensam<br />
aktivitet. Folkrörelser och folkets egna organisationer får ökad betydelse<br />
i programförslaget.<br />
När vi i programmet dessutom så tydligt och genomtänkt redovisar<br />
varför vi är motståndare till kapitalismens maktstrukturer förstärks<br />
tilltron till människors egen förmåga. Beskrivningen av socialdemokratin<br />
som ett antikapitalistiskt parti som bejakar en marknadsekonomi vars<br />
gränser regleras av de demokratiskt folkvalda tycker jag är lysande. Det<br />
klassiska begreppet blandekonomi har därmed fått en värdig efterföljare:<br />
den demokratiska eller solidariska ekonomin.<br />
Jag tycker att det skulle vara kul om vi om några år tillsammans med<br />
partivänner över hela Europa kunde gå till val i Europa och gemensamt<br />
säga: Planekonomin är död. Kapitalismen är döende. Länge leve den nya<br />
solidariska ekonomin.<br />
Jag yrkar bifall till partistyrelsens förslag.<br />
Anne-Marie Lindgren,programkommissionen: Jag vill bara kommentera<br />
yrkandet om att föra tillbaka den gamla meningen om att vi är beredda<br />
att överföra ett antal saker i samhällets ägo om viktiga samhällsintressen<br />
så kräver. Om vi tänker efter tror jag att vi i likhet med till exempel LOekonomerna<br />
i rapporten till LO-kongressen kan fråga oss: Vad är det vi<br />
ska kunna göra ägandevägen som vi på det hela taget inte kan göra den<br />
politiska och fackliga vägen? Är det så att vi inte kan göra det den politiska<br />
och fackliga vägen, kan vi då över huvud taget ändra ägandeformerna?<br />
När man för den här diskussionen märker man att man hela tiden<br />
hamnar i frågan om demokratisk makt, vem som bestämmer i samhället.<br />
110
Det som är viktigt att slå fast i partiprogrammet är just vägarna att säkerställa<br />
den demokratiska makten. Där spelar ägandeförändringar en så<br />
liten roll, för om vi har den politiska makten behöver vi inte förändra<br />
ägandet.<br />
Jarl Henriksson, Norrbotten: Jag vill yrka bifall till Peter Gustavssons förslag.<br />
Detta att kunna överföra naturtillgångar och produktionsmedel i statlig<br />
ägo är en möjlighet som vi även fortsättningsvis bör hålla öppen.<br />
Svagheten i avsnittet om ekonomisk demokrati, eller demokratisk ekonomi<br />
som rubriken har blivit, är att vi inte har några riktigt konkreta förslag<br />
på hur vi ska fortsätta att utveckla den ekonomiska demokratin.<br />
Vi har förstärkt arbetsrätten. Vi har infört medbestämmande i arbetslivet.<br />
Vi har skapat olika regelverk för hur produktionskrafterna ska<br />
användas. Men sedan hade vi ett ytterligare förslag för att gå vidare mot<br />
ekonomisk demokrati, nämligen kollektiv kapitalbildning i form av löntagarfonder.<br />
Nu finns inte något sådant förslag och inget annat förslag<br />
heller. För den skull ska vi inte kasta ut vårt gamla förslag för att åstadkomma<br />
ekonomisk demokrati.<br />
Thomas Östros, partistyrelsens föredragande: Jag tänker gå igenom yrkandena.<br />
Jag börjar med yrkandet från Peter Gustavsson: ”I den omfattning<br />
som viktiga gemensamma behov gör det nödvändigt är socialdemokratin<br />
också beredd att i samhällets ägo eller under samhällets kontroll överföra<br />
naturtillgångar till kreditinstitut eller enskilda företag.” Jag yrkar avslag<br />
på den meningen just med den argumentation som jag tidigare har fört<br />
fram och som också andra har biträtt.<br />
Det är demokratin som är utgångspunkten, och det är det demokratiska<br />
inflytandet som är vår väg för att nå ett demokratiskt, socialistiskt<br />
samhälle. En mening av denna typ ger intrycket av att det är ägandevägen<br />
som vi ska gå. Också föregående talare var uttryckligen inne på den<br />
vägen – att det är ägandevägen som skulle vara nästa steg. Men det är<br />
inte den politik som vi tror fungerar. Däremot har vi en pragmatisk syn<br />
på ett offentligt ägande som kan uppnå vissa konkreta mål och där det<br />
offentliga naturligtvis är ägare i många olika sammanhang – men inte<br />
som en väg att gå i tron att vi når ett socialistiskt samhälle.<br />
Jag kan inte heller låta bli att påminna om att den största banksocialisering<br />
som vi har haft i modern tid skedde under Carl Bildts tid som<br />
statsminister. Det var under den stora bankkrisen, då banker till dryga<br />
kostnader överfördes till skattebetalarna. Vi har nu kunnat få tillbaka<br />
resurser genom att återigen sälja tillbaka till marknaden så att skattebetalarna<br />
och medborgarna därmed har fått tillbaka de resurser som de<br />
satte in under bankkrisen. Jag yrkar avslag på det tilläggsyrkandet.<br />
Carl Tham har ett yrkande och en argumentation som ligger väldigt väl<br />
i linje med hur programkommissionen resonerar. Hans förslag att på<br />
111
112<br />
sidan 23, rad 26, införa ett stycke om att socialdemokratin avvisar en<br />
samhällsutveckling där kapital och marknad dominerar och kommersialiserar<br />
sociala, kulturella och mänskliga relationer ligger väl i linje med<br />
det som vi argumenterar för i vårt program. Jag yrkar bifall till det tillägget<br />
från Carl Tham.<br />
Bo Pettersson från Bohuslän har lagt fram ett yrkande som han vill ha<br />
in på sidan 24, rad 37. Där vill han ha en mening som lyder: ”Dit hör<br />
företag som ombesörjer nyttigheter såsom post, telekommunikation,<br />
elektricitet och apotek.” Det gäller alltså det som ska undandras marknaden.<br />
Efter att ha lyssnat på hans inlägg vill jag i stället föreslå en mening<br />
som lyder så här: ”Dit hör en politik som säkerställer kommunikationer<br />
och social infrastruktur över hela landet.” Jag tolkar Bo Pettersson som att<br />
det är detta han är ute efter, men den text som han har föreslagit leder<br />
kanske tanken åt fel håll när det gäller till exempel ägandestrukturen i<br />
telekommunikation. Detta är alltså mitt förslag, och jag hoppas att Bo<br />
Pettersson därmed känner att vi har tagit intryck av hans argumentation.<br />
Staffan Connysson har ett förslag på sidan 23, rad 5–6, där vi använder<br />
ordet en ”rättmätig” andel. ”Rättmätig” är ett ord som för mig är laddat<br />
med kamp och vilja att faktiskt få rättvisa. Men när jag har varit ute har<br />
jag märkt – och andra har också märkt det – att andra lägger andra värderingar<br />
i ordet ”rättmätig”. Kommissionen har aldrig varit ute efter att försöka<br />
förändra ordalydelsen i den meningen att det i stället skulle bli<br />
mindre krav. Jag föreslår helt enkelt att vi ändrar på meningen eftersom<br />
den sänder lite olika signaler. Meningen i den del där ordet ”rättmätig”<br />
finns avslutas i stället med: ”fördelar produktionsresultatet rättvist.” Det<br />
är ett försök att se att vi talar om samma sak. Detta är alltså mitt yrkande.<br />
Jag visar gärna presidiet sedan exakt hur jag vill att det ska vara.<br />
Bo Andersson från Stockholm har på sidan 25, rad 1, yrkat på ett tillägg<br />
enligt följande: ”utan hur väl verksamheten bidrar till målen rättvisa,<br />
demokrati och effektivitet”. Jag tycker att det yrkandet gör att det blir<br />
svårare att tolka vad vi är ute efter i programförslaget. Demokratin är<br />
utgångspunkten. Vi kan i demokratiska former bestämma oss för att<br />
delar av vårt samhälle ska styras av marknadsekonomins principer. Det<br />
kan gälla produktionen av datorer, diskborstar, bilar eller vad det nu kan<br />
handla om. Det gör vi inte för att vi tror att det därmed automatiskt blir<br />
ökad demokrati. Men vi gör det för att det är ett sätt att organisera produktionen<br />
som är effektivt, som ger ett välstånd och som gör att vi också<br />
kan bedriva en god fördelningspolitik. Demokratin är utgångspunkten<br />
för dessa beslut. Vi sätter gränser, för marknaden sätter inte gränser för<br />
demokratin. Med det tillägg som Bo Andersson gör tycker jag att det blir<br />
svårare att förstå vad vi menar. Jag yrkar avslag på det tillägget.<br />
Laila Bjurling har på sidan 24, rad 43–45, tolkat en mening från programkommissionen<br />
på ett sätt som gör att vi naturligtvis måste göra vissa<br />
förändringar. Meningen som jag avser är: ”Socialdemokratin avvisar den
ekonomiska fundamentalism som både till höger och vänster sätter likhetstecken<br />
mellan ett gott samhälle och en bestämd drifts- eller ägarform.”<br />
Det som vi är ute efter där är den kritik som har skådat ljuset och<br />
som vi kan rikta mot en kommunistisk rörelse eller en nyliberal politisk<br />
inriktning. I den kritiken ser vi att det på den nyliberala sidan bara är<br />
marknad på livets alla områden – det är bara pris, efterfrågan, utbud och<br />
vinst som samhället ska organiseras efter. På den kommunistiska sidan<br />
ser vi att det bara är via statligt ägande och via en planerad ekonomi som<br />
det goda samhället skapas. Vi känner till förödelsen av att välja ytterligheterna.<br />
Vi menar att det är fundamentalism. Det gäller naturligtvis inte<br />
någon av partivännerna, för vi har det blandekonomiska synsättet. Därför<br />
skulle jag vilja föreslå ett litet förtydligande enligt följande: ”Socialdemokratin<br />
avvisar den ekonomiska fundamentalism som både till höger<br />
och vänster sätter upp en enda, hela ekonomin omfattande, ägarform<br />
som förutsättningen för ett gott samhälle. Med detta vill jag besvara<br />
Laila Bjurlings yttrande.<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 1:7, 4:5-6 och 9, 7:2, 9:3, 12:5-<br />
6, 13:4-5 och 13:6, attsatsens senare del, (29), 41, 42:3, 43:3-4, 44:1, 45,<br />
46, 47, 48:2, 49:2, 50, 51, 52:2, 53, 54, 55, 56:4, 7 och 28, 57, 58, (78),<br />
84:1, (185), (186) och (187)<br />
att bifalla motionerna 1:7, 4:9 i den del som i utlåtandet betecknas<br />
med bokstaven b, 42:3, 51, 55, 56:4, 57 samt 84:1 med hänvisning<br />
till programförslaget,<br />
att avslå motionerna 13:6, attsatsens senare del, och 56:28,<br />
att<br />
att<br />
anse motionerna 4:5, 7:2, 9:3, 13:5, 41, 43:3-4, 47, 49:2, 52:2 och<br />
53 och besvarade med hänvisning till programförslaget,<br />
anse motionerna 4:9 i den del som i utlåtandet sorterats under<br />
bokstaven a, 13:4, 44:1, 45 och 56:7 besvarade med hänvisning<br />
till utlåtandet,<br />
att anse motionerna 4:6, 12:5-6, 46, 48:2, 50, 54 och 58 besvarade<br />
med hänvisning till utlåtandet och programförslaget.<br />
För beslutsförslag rörande motionerna 185, 186, 29, 78 och 187 hänvisas<br />
till det särskilda utlåtandet över motioner som saknar attsats eller som<br />
samlar ihop flera olika förslag i texten i en enda attsats.<br />
Förslag till partiprogram, sidorna 22-25, rad 10.<br />
113
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Thomas Östros, partistyrelsens föredragande: Bifall till partistyrelsens förslag.<br />
Bo Pettersson,Bohuslän: Tillägg sidan 24, rad 37, efter ”god bostad”: ”Dit<br />
hör företag som ombesörjer nyttigheter så som post, telekommunikation,<br />
elektricitet och apotek. Dit hör kulturen.”<br />
Carl Tham,Stockholm: Tillägg sidan 23, rad 26: ”Socialdemokratin avvisar<br />
en samhällsutveckling, där kapital och marknad dominerar och kommersialiserar<br />
sociala, kulturella och mänskliga relationer.”<br />
Peter Gustavsson, Uppsala län: Tillägg sidan 23, rad 27: ”I den omfattning<br />
som viktiga gemensamma behov gör det nödvändigt är socialdemokratin<br />
också beredd att i samhällets ägo eller under samhällets kontroll överföra<br />
naturtillgångar, kreditinstitut eller enskilda företag.”<br />
Staffan Connysson, Västerbotten: Strykning sidan 23, rad 5-6 av ”en rättmätig”.<br />
Bo Andersson,Stockholm: Ändring sidan 25, rad 1 av bisats till: ”...utan hur<br />
väl verksamheten bidrar till målen, rättvisa, demokrati och effektivitet”.<br />
Laila Bjurling, Södermanland: Ändring sidan 24, rad 43-45:<br />
”Socialdemokratin avvisar den ekonomiska fundamentalism som både<br />
till höger och vänster sätter likhetstecken mellan ett gott samhälle och en<br />
bestämd drifts- och ägarform.”<br />
Jens Nilsson, Jämtland: Bifall till partistyrelsens förslag.<br />
Anne-Marie Lindgren, programkommissionen: Bifall till partistyrelsens<br />
förslag.<br />
Jarl Henriksson,Norrbotten: Bifall till Peter Gustavssons tilläggsförslag.<br />
114<br />
Thomas Östros, partistyrelsens föredragande: Ny skrivning på sidan 23,<br />
rad 5: strykning från ordet ”alla” till slutet; ersätt det med ”ger en rättvis<br />
fördelning av produktionsresultatet”.<br />
Bifall till Carl Thams tilläggsförslag sidan 23, rad 26. Avslag på Bo<br />
Petterssons förslag sidan 24, rad 37. Ändring av samma mening till: ”Dit<br />
hör en politik som säkerställer kommunikationer och social infrastruktur<br />
över hela landet.”<br />
Ändring med anledning av Staffan Connyssons förslag sidan 23, rad 56,<br />
meningen där ordet ”rättmätig” finns: Meningen avslutas med ”fördelar<br />
produktionsresultatet rättvist.”
Avslag på Bo Anderssons tillägg sidan 25, rad 1. Laila Bjurlings yrkande<br />
på sidan 24, rad 43-45 besvaras.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
Motionerna<br />
att bifalla partistyrelsens förslag till utlåtande över motioner som rör<br />
avsnittet En demokratisk ekonomi.<br />
Partiprogrammet<br />
att bifalla partistyrelsens förslag till ny text sidan 23, rad 5-6<br />
(och därmed tillgodose Staffan Connyssons ändringsförslag)<br />
att bifalla Carl Thams tilläggsförslag på sidan 23, rad 26,<br />
att avslå Bo Petterssons tilläggsförslag på sidan 24, rad 37,<br />
att bifalla partistyrelsens ändringsförslag sidan 24, rad 37,<br />
att bifalla partistyrelsens ändringsförslag på sidan 24, rad 43-45<br />
(därmed anse Laila Bjurlings yrkande besvarat),<br />
att avslå Bo Anderssons ändringsförslag på sidan 25, rad 1,<br />
att avslå Peter Gustavssons med fleras tilläggsförslag på sidan 23, rad 27,<br />
att i övrigt bifalla förslaget till partiprogram sidorna 22-25, rad 10.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 11.5 var därmed avslutad.<br />
Ordförande: Tomas Eneroth<br />
Dagordningens punkt 9.4 (fortsatt behandling)<br />
Programförslagets fjärde kapitel ”Socialdemokratisk<br />
samhällssyn i dag” – avsnittet Demokrati<br />
(Programförslaget sidorna 19-22, rad 27)<br />
Tidigare behandlad på sidan 1<strong>05</strong> i del 1.<br />
Dagordningens punkt 11.4 (fortsatt behandling)<br />
Utlåtande över motioner som rör avsnittet Demokrati<br />
(Häftena M1, sidorna 85-94 och U1, sidorna 21-25)<br />
Tidigare behandlad på sidan 94 i del 1.<br />
Föredragande: Berit Högman<br />
115
Ordningsfråga<br />
Greger Tidlund, kongressutskottets ordförande: Kongressutskottet och<br />
stadgeutskottet har haft ett möte. Vi tycker att stadgarna tillgodoses<br />
genom två saker: dels genom att vi räcker upp våra röstkort – det hela är<br />
öppet och man ser vem som röstar – dels genom att ni ser ett nummer<br />
när ni tittar på mentometrarna bredvid den röda lampan. Alla har ett eget<br />
nummer, vilket innebär att det finns namnlistor som när alla röster registrerats<br />
talar om vad ni har röstat på. Allting är alltså offentligt och<br />
öppet, och på det sättet är stadgarna tillgodosedda.<br />
Beslut:<br />
Kongressen beslöt:<br />
att bifalla kongressutskottets förslag,<br />
att<br />
fastställa tidigare votering, det vill säga, att med röstsiffrorna<br />
181-148 (4 avstod) bifalla partistyrelsens förslag,<br />
att efter försöksvotering avslå Anna-Carin Magnussons strykningsförslag<br />
på sidan 21, rad 11-12,<br />
att i övrigt bifalla förslaget till partiprogram sidorna 19-22, rad 27.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 11.4 var därmed avslutad.<br />
Behandlingen av dagordningen punkt 9.4 fortsätter på sidan 127 i del 1.<br />
Ordförande: Ulla Lindqvist<br />
Dagordningens punkt 9.2, 9.3 och 9.4<br />
Programförslagets andra, tredje och fjärde kapitel –<br />
avsnitten Nya klassmönster, Jämställdhet samt Jämlikhet<br />
och mångfald<br />
(Programförslaget sidorna 9-11 – avsnittet Nya klassmönster, sidorna<br />
17-18 – avsnitten Jämställdhet och etnicitet och sidorna 25-26)<br />
Tidigare behandlade på sidorna 83, 95 och 1<strong>05</strong>.<br />
Dagordningens punkt 11.6<br />
Utlåtande över motioner som rör avsnitten Nya klassmönster,<br />
Jämställdhet samt Jämlikhet och mångfald<br />
(Häftena M1, sidorna 142-172 och U1, sidorna 35-45)<br />
Föredragande: Eva Marcusdotter<br />
116
Debatt<br />
Monica Haider,Kronoberg: Ordförande, partikamrater! Jag vill börja med<br />
att yrka bifall till partistyrelsens förslag där vi slår fast att vi är ett feministiskt<br />
parti. Det finns de som säger att vi inte ska skriva in det, att det<br />
inte behövs och att detta är en definitionsfråga. Vi är redan jämställda,<br />
menar de. Argumenten är många. Men, partikamrater, de håller inte!<br />
Självfallet ska socialdemokraterna vara ett feministiskt parti och givetvis<br />
ska vi också skriva in det i partiprogrammet. Det är inget bra argument<br />
att säga att vänstern använder sig av det. Att inte skriva in det är detsamma<br />
som att säga att det inte finns någon genusordning. Men den<br />
finns, och den beskriver verkligheten och inget annat. Så visst är vi ett<br />
feministiskt parti, och det ska också finnas med i partiprogrammet.<br />
Jag yrkar bifall till partistyrelsens förslag.<br />
Mats Sjöström, Örebro län: Partivänner! Förslaget till nytt partiprogram<br />
har efter remissomgången omarbetats och blivit ett mycket bra dokument.<br />
Jag tror till och med att man skulle kunna använda det som ett<br />
skolexempel på medlemsinflytande. Men det är klart att även solen kan<br />
ha sina små fläckar, och en sådan är enligt min åsikt att man under en<br />
rubrik har gjort ”jämlikhet” till ”rätten att välja”. Det har programkommissionen<br />
gjort i det första stycket under ”Jämlikhet och mångfald”.<br />
Detta gör avsnittet lite svårbegripligt. Det står att den enskilde individen<br />
inte blir sedd och bemött som en person och inte får utvecklas i enlighet<br />
med egna val. Valen underordnas individens tillhörighet. Jag har ett<br />
annat förslag till text: ”Den enskilde individen blir inte sedd och bemött<br />
som person och får inte utvecklas i enlighet med sina egna förutsättningar.<br />
Tillhörighet till en viss grupp bestämd av klass, kön eller etnicitet,<br />
funktionshinder, ålder eller sexuell läggning förhindrar individens<br />
utveckling.”<br />
Lite längre ned gör man en övergång i materialet som skulle kunna<br />
tyda på att den första texten egentligen berör barn, eftersom man skriver:<br />
”I vuxenlivet förstärks detta mönster.” Där föreslår jag att man i stället<br />
skriver: ”Detta mönster återfinns också i villkoren för arbetslivet och den<br />
enskilda positionen där.”<br />
Med de ändringarna yrkar jag bifall till förslaget.<br />
Sara Heelge Vikmång,Östergötland: Kamrater! Det var för några år sedan<br />
som vi började med denna revision av partiprogrammet. Jag fick då förmånen<br />
att i mitt partidistrikt jobba med revisionen och diskutera alla de<br />
viktiga frågor som vi diskuterar här i dag.<br />
Jag har haft en inställning till vårt partiprogram som jag fortfarande<br />
håller fast vid, nämligen att man ska kunna använda partiprogrammet<br />
aktivt. Det ska kunna vara någonting som människor kan ta till sig och<br />
förstå även utanför vår rörelse. Det är väldigt bra om vi härinne, som fat-<br />
117
tar de här besluten, också kan förstå det. Det finns vissa ord i programmet<br />
som jag tycker är onödigt svåra. Jag tycker att det förslag som kommissionen<br />
kom med för ett år sedan hade ett tydligare och modernare<br />
språk. Man kanske vill säga ungefär samma sak i dag, men man har valt<br />
vissa uttryck som är svårbegripliga. Om jag skulle ge detta till mina klasskompisar<br />
så tror jag inte att de skulle förstå allt vi menar.<br />
Jag har valt ut ett konkret exempel, där jag föreslår en strykning. Det<br />
finns även andra, men jag tänker inte ta upp er tid med att yrka att man<br />
ska stryka alla dem. Det gäller sidan 10, rad 30. Där finns en mening som<br />
lyder: ”Detta innebär med klassiskt socialistiskt synsätt att de arbetande<br />
återförenas med sina arbetsredskap och därmed söker sin position i det<br />
ekonomiska livet”. Jag är ledsen att behöva konstatera att jag faktiskt inte<br />
förstår vad partistyrelsen och programkommissionen menar. Jag yrkar nu<br />
på en strykning, men om man kan skriva det på ett sätt som gör det hela<br />
lättare och mer begripligt så tycker jag att det vore bra.<br />
Jag vill också passa på att yrka bifall till de skrivningar där vi breddar<br />
vår jämlikhetsanalys, som jag tycker är välformulerade. Jag tackar för det<br />
arbete som ni har lagt ned på detta!<br />
Bengt Westman, Norrbotten: Partivänner och kongressdeltagare! Det är<br />
inte många ombud på denna kongress som kommer från de svenska<br />
minoriteterna. Men vi finns! Jag har fått den norrbottniska delegationens<br />
uppdrag att yrka på ett tillägg i texten om jämlikhet och mångfald på<br />
sidorna 25–26.<br />
Den socialdemokratiska regeringen föreslog i en proposition som riksdagen<br />
antog under våren 2000 att de nationella minoriteterna i Sverige<br />
skulle erhålla rättigheter att nyttja det egna språket i kontakterna med<br />
kommunala och statliga myndigheter. Minoriteterna skulle också inledningsvis<br />
ges samhällets stöd för att utveckla sin kultur och sitt språk. Den<br />
här reformen mottogs med stor glädje. Äntligen erkände staten att det i<br />
Sverige fanns minoriteter – människor som har en annan kulturbakgrund<br />
utan att vara invandrare. Det är svenskar som talar samiska, tornedalsfinska,<br />
finska, romani eller jiddisch vid sidan om det svenska språket.<br />
Partistyrelsen har i de politiska riktlinjerna förespråkat stöd till minoritetsspråken.<br />
Det är bra. Men vi bör markera vikten av att minoriteterna<br />
ges möjligheter att utveckla sina behov genom att ta in en skrivning<br />
också i vårt partiprogram. De nationella minoriteterna utgör nämligen en<br />
viktig del i den svenska mångfalden.<br />
Vi från Norrbotten yrkar på att man på sidan 26, rad 13, inför en ny<br />
mening med följande lydelse: ”De nationella minoriteterna i Sverige<br />
måste ges samhälleligt stöd för att kunna behålla och utveckla sitt språk<br />
och sin kultur.”<br />
118<br />
Inger Segelström, S-kvinnor: Ordförande, partikamrater! I dag kan partikongressen<br />
skriva partihistoria om partiet blir feministiskt. Det är lika
stort som att vi blev varannan kvinna i politiken år 1993 eftersom detta<br />
är ett mål om att vilja göra något åt kvinnors underordnade ställning i<br />
samhället, på arbetsmarknaden och i hemmet. Beslutet är nödvändigt.<br />
I förra veckan kunde vi läsa om att 100 direktörer i den privata sektorn<br />
intervjuats om sina möjliga efterträdare. 76 av dem trodde inte att det<br />
skulle bli en kvinna, om inte kvinnorna gör någonting för att förändra<br />
sig. Kvinnor skulle inte passa i deras företag som ledare. S-kvinnor har<br />
just nu en feminismkampanj, som ni kan se på bussarna här i Västerås<br />
och även ute på vårt torg här utanför. Där säger vi: Vägra göra om dig!<br />
Vi kräver att samhället och inte halva befolkningen, det vill säga kvinnorna,<br />
ska göra om sig för att passa in. Om två tredjedelar av näringslivets<br />
direktörer inte tycker att kvinnorna passar in så tycker jag att de ska<br />
passa sig, för då kanske det blir så att vi kvinnor säger att de produkter<br />
som deras företag säljer inte passar oss och att vi kommer att välja andra<br />
varor.<br />
I det senaste numret av Morgonbris kan ni läsa intervjuer med ledande<br />
s-män som inte tror att dagens beslut kommer att göra någon skillnad.<br />
Jag hoppas att de lyssnar på denna debatt, för beslutet i dag förpliktigar<br />
partiet. Det ger oss en otrolig chans att ta ett nästa steg i jämställdhetens<br />
Sverige tillsammans. Dagens beslut betyder att alla, både kvinnor och<br />
män, i partiet tillsammans ska lösa problemen som gäller löneskillnader,<br />
att gå från deltid till heltid, våld mot kvinnor och barn och kränkningar<br />
av unga kvinnor med könsord i skolan. Barnäktenskap och könsstympning<br />
ska försvinna och våra döttrars framtid ska bli mer jämställd än tidigare<br />
generationers. Jag hoppas att dagens beslut gör att vi nu överallt i<br />
samhället rättar till orättvisor så att vi tillsammans i partiet kan se till att<br />
vi får ett jämställt samhälle.<br />
Bifall till förslaget som gör partiet till ett feministiskt parti!<br />
Ulrica Truedsson, Södermanland: Kamrater! Ibland är det så lite som kan<br />
göra skillnad. På sidan 18 finns rubriken Etnicitet. Om man läser första<br />
stycket ser man att det hänger väl ihop med rubriken. Men om man läser<br />
andra stycket så inser man att sexuell läggning, ålder och funktionshinder<br />
hux flux har blivit etniska frågor. Mitt yrkande innebär att jag tycker<br />
att vi ska ändra detta och döpa om avsnittet till någonting annat, som<br />
stämmer bättre överens med texten. Jag skrev ett förslag om att det<br />
kanske kan handla om allas lika värde eller allas lika rätt. Jag är inte säker<br />
på att det är det bästa, men jag tror att de damer och herrar som sitter<br />
här bakom har ett alldeles utmärkt förslag och kan se till att text och<br />
rubrik stämmer överens.<br />
Eva Marcusdotter, partistyrelsens föredragande: Det är roligt att höra<br />
erkännandena inte minst när det gäller den utvidgade jämlikhetsanalysen,<br />
som är en tung del av det nya förslaget till partiprogram. Det är<br />
119
120<br />
också en nödvändig utvidgning. Det är flera som redan har påpekat att<br />
programkommissionen har lagt en mycket stor vikt vid att resa runt i landet<br />
och verkligen lyssna, diskutera och processa. Det har funnits två förslag,<br />
och man har i flera omgångar tagit in synpunkter från medlemmar<br />
för att få fram ett partiprogram som vi kan känna oss mycket stolta över<br />
och som faktiskt bär. Vi känner att vi kan stå för programmet, arbeta<br />
efter det, argumentera för det gentemot medborgare och i diskussioner<br />
med grannar och arbetskamrater men också använda det i vårt praktiska<br />
politiska arbete.<br />
När det gäller Inger Segelströms och Monica Haiders inlägg tycker jag att<br />
vi kan betrakta dem som erkännanden av att vi har lagt ned ett seriöst<br />
jobb i kommissionen.<br />
I Mats Sjöströms inlägg fanns flera synpunkter som rör det som finns<br />
direkt under rubriken Jämlikhet och mångfald på sidan 25. Vi har diskuterat<br />
detta i kommissionen, och vi menar att hans första förslag om att<br />
ersätta ordet ”val” med ”förutsättningar” har en viss poäng, men att bådadera<br />
egentligen är lika viktiga. Vi föreslår därför en ny lydelse. Meningen<br />
ska sluta med ”förutsättningar och val”. Jag har samrått med Mats och det<br />
låter som om det skulle vara någorlunda okej. Jag yrkar avslag på hans<br />
andra förslag om att stryka den mening, som börjar med ”valen underordnas”<br />
och ersätta den med en ny mening eftersom meningen som den<br />
här är formulerad kan leda till vissa missuppfattningar. Det kan till exempel<br />
uppfattas som att etnicitet automatiskt förhindrar individens utveckling.<br />
I sitt tredje förslag påpekar han att det låter som om detta handlar<br />
om vuxenlivet medan det tidigare handlade om barnen. Det är naturligtvis<br />
ett gott argument, så det yrkar jag bifall till.<br />
Sara Heelge Vikmång har ett förslag till strykning på sidan 10, rad<br />
30–32, med ett mycket gott argument, nämligen att partiprogrammet ska<br />
vara förståeligt. Vi har haft en varsamhet i förändringarna av formuleringarna<br />
i programmet. Det är viktigt att veta att man handskas med ett<br />
110-årigt levande idéarv när man skriver om ett sådant här partiprogram.<br />
Vi har verkligen försökt att modernisera texten och göra den mer lättillgänglig,<br />
men vi har också i vissa stycken bevarat både analys och språk.<br />
Man kan faktiskt darra lite på handen när man vet att det kanske är en<br />
formulering av Ernst Wigforss eller Olof Palme som man ger sig på. Det<br />
blir alltså en blandning, och vi kanske inte har lyckats i alla stycken. Den<br />
formulering som detta handlar om är ett klassiskt citat från tidigare program.<br />
Men det är viktigt att det förstås också av nutidens människor. Jag<br />
har därför ett förslag till ny lydelse, som jag inte uppfattar att Sara är<br />
emot. Det hela skulle i så fall lyda så här: ”Detta innebär med ett klassiskt<br />
socialistiskt synsätt att de arbetande kan återfå kontrollen över det<br />
egna arbetet och därmed stärka sin position i det ekonomiska livet.”<br />
Anna-Carin Magnusson har ett tillägg på sidan 26, rad 13. Vi har diskuterat<br />
detta och vi har ändrat lydelsen något. Jag uppfattade att Anna-
Carin Magnusson inte hade någonting emot det. Då ska meningen lyda<br />
enligt följande: ”Kultur och religion bidrar till människors identitet och<br />
kan berika samhällslivet.”<br />
Roger Mogert hade under en tidigare punkt också ett förslag som gäller<br />
detta avsnitt. Det står direkt under rubriken Jämlikhet och mångfald på<br />
sidan 25, på raderna 13-27. Det första förslaget innebär en strykning av<br />
det första stycket. Det yrkar jag avslag på eftersom jag tycker att det är<br />
viktigt att vi har en beskrivning av de olika strukturer i samhället som<br />
orsakar ojämlikhet. Det behövs en samlad beskrivning också därför att<br />
dessa samverkar. LO:s nya klasstrappa är väl det tydligaste sättet att visa<br />
hur de här olika strukturerna samverkar. Lägger man till klass, kön och<br />
etnicitet så är det hela tiden kvinnorna som har sämre villkor än männen,<br />
personer med invandrarbakgrund som har sämre villkor än svenskar, LO<br />
som har sämre villkor än tjänstemännen och så vidare. Jag yrkar alltså<br />
avslag på den strykningen. Jag yrkar bifall till Roger Mogerts förslag till en<br />
ny första mening på nästa stycke, det vill säga att socialdemokratin strävar<br />
efter jämlikhet i fördelning av de resurser som har betydelse för människors<br />
möjlighet att påverka samhället och sina egna liv. Vi kan nämligen<br />
aldrig nog klargöra vad som är grunden för den socialdemokratiska<br />
jämlikhetspolitiken.<br />
Bengt Westman,Norrbotten, har ett mycket sympatiskt förslag som gäller<br />
de nationella minoriteterna i Sverige. Däremot kan det nog sägas att<br />
förslaget är lite väl detaljerat för att ha sin plats i partiprogrammet. Det<br />
handlar alltså om det samhälleliga stödet till de nationella minoriteterna.<br />
Jag yrkar därför avslag på förslaget i detta sammanhang, men rekommenderar<br />
Bengt Westman att återkomma med frågan i de politiska riktlinjerna.<br />
Ulrica Truedsson har ett förslag som gäller sidan 18 och som handlar<br />
om att få en bättre uppdelning när det gäller rubriker. Ulrica Truedssons<br />
förslag var att vi skulle ha en samlingsrubrik på sidan 18 som lyder Alla<br />
människors lika värde. Programkommissionen har diskuterat detta, och<br />
tycker ändå att det är viktigt att vi håller fram ”klass” till att börja med.<br />
Det är ju det som vi traditionellt har jobbat med. När det gäller ”kön” så<br />
börjar det bli obönhörligt tydligt att det är en struktur med lika djupa<br />
rötter och minst lika hög ålder som ”klass”. Det gäller även ”etnicitet”.<br />
Det börjar beklagligt nog bli alltmer uppenbart att det är så. Det är därför<br />
viktigt att vi håller fast vid de här tre rubrikerna och att vi därför delar<br />
upp rubrikerna på sidan 18 i ”C: Etnicitet” och, några rader längre ned:<br />
”D: Diskriminering”. Där kommer också de övriga faktorer som orsakar<br />
diskriminering upp.<br />
Bengt Westman,Norrbotten: Vi anser att det är mycket viktigt att vi också<br />
i det socialdemokratiska partiprogrammet för in begreppet minoriteter.<br />
Jag föreslår därför att programgruppen nu ser över detta och att man på<br />
något sätt för in begreppet också i partiprogrammet.<br />
121
Eva Marcusdotter, partistyrelsens föredragande: Vi har ju på en del håll i<br />
programmet beskrivningar av de nationella minoriteterna också i<br />
Sverige. Det finns alltså med där. Men det konkreta yrkandet gällde samhälleligt<br />
stöd till de nationella minoriteterna, och vi menar att det mer är<br />
en fråga för de politiska riktlinjerna. Det är ett mycket viktigt krav och<br />
en mycket viktig fråga. Jag yrkar därför fortfarande avslag, men hoppas<br />
att du återkommer när det gäller riktlinjerna.<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 1:8, 4:7 och 11, 9:6-7, 14:3,<br />
31:3, 33:3, 42:2, 43:2, 52:1, 56:2, 6, 11-15 och 34-35, 59, 60, 61:1, 63, 64,<br />
65:1, 66:1, 67:1, 68:1-2, 69, 70, 71, (73), 74:3-5, 75:1, 76:1, 77:1, (78),<br />
79:1-4, 80:1, 95:1, 179:2, (183), (185), (186) och (189)<br />
att bifalla motionerna 43:2, 56:13 och 35, 56:35, 59, 60, 61:1, 63, 64,<br />
66:1, 68:1, 71, 76:1, 77:1, 79:1 och 179:2 med hänvisning till<br />
programförslaget,<br />
att avslå motionerna 42:2, 52:1, 65:1, 69, 70, 74:3 och 75:1,<br />
att<br />
att<br />
att<br />
anse motionerna 1:8 samt 56:2, 11 och 15 besvarade med<br />
hänvisning till programförslaget,<br />
anse motion 56:34 besvarad med hänvisning till programförslaget<br />
och förslaget till politiska riktlinjer,<br />
anse motionerna 4:7 och 11, 9:6-7, 14:3, 31:3, 33:3, 56:6, 12 och<br />
14, 67:1, 68:2, 74:4-5, 80:1 och 95:1 besvarade med hänvisning<br />
till utlåtandet,<br />
att anse motion 79:2-4 besvarad med hänvisning till förslaget till<br />
politiska riktlinjer.<br />
För förslag till beslut om motionerna 73, 78, 183, 185, 186 och 189 hänvisas<br />
till samlingsutlåtandet över de motioner, som saknar attsatser eller<br />
som sammanfattar synpunkter rörande flera av programmets avsnitt i en<br />
enda attsats av innebörden att motionens synpunkter ska beaktas.<br />
Förslag till partiprogram sidorna 9-11 (avsnittet Jämlikhet), sidorna 17-<br />
18 (avsnitten Jämställdhet och Etnicitet) respektive sidorna 25-26.<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Monica Haider,Kronoberg: Bifall till partistyrelsens förslag.<br />
Mats Sjöström,Örebro län: Ändring sidan 25, rad 13-19: ”…och bemött<br />
som person och får inte utvecklas i enlighet med egna förutsättningar.<br />
122
Tillhörighet till en viss grupp, bestämd av klass, kön eller etnicitet, av<br />
funktionshinder, ålder eller sexuell läggning förhindrar individens<br />
utveckling. Detta mönster återfinns också i villkoren för arbetslivet och<br />
den enskildes position där.”<br />
Sara Heelge Vikmång, Östergötland: Strykning sidan 10, rad 30 från<br />
”Detta innebär …” till ”… det ekonomiska livet”.<br />
Bengt Westman, Norrbotten: Tillägg sidan 26, rad 13, ny mening införs<br />
efter ”…invandrare och infödda.”: ”De nationella minoriteterna i Sverige<br />
ges samhälleligt stöd för att kunna behålla och utveckla sitt språk och sin<br />
kultur.”<br />
Inger Segelström, S-kvinnor: Bifall till programkommissionens förslag,<br />
sidan 17, rad 42-44.<br />
Ulrica Truedsson, Södermanland: Ändring sidan 18, rad 1: Rubriken etnicitet<br />
bör ändras till något som passar till innehållet i avsnittet.<br />
Anna-Carin Magnusson, Jönköpings län: Tillägg sidan 26, rad 13 av ny<br />
mening före den som börjar ”Kulturell”: ”Kultur och religion bidrar till<br />
människors identitet och berikar hela samhällslivet.”<br />
Roger Mogert, Stockholm: Strykning sidan 25, rad 13-19. Ändring och<br />
tillägg rad 13-27: ”Socialdemokratin strävar efter jämlikhet i fördelning<br />
av de resurser som har betydelse för människors möjlighet att påverka<br />
samhället och sina egna liv. Uppgiften är …”<br />
Eva Marcusdotter, partistyrelsens föredragande: Nytt textförslag på sidan<br />
25, rad 16: ”…förutsättningar och val”. Avslag på Mats Sjöströms strykningsförslag<br />
på sidan 25, rad 16-18. Bifall till Mats Sjöströms tilläggsförslag<br />
på sidan 25, rad 18-19. Ändringsförslag, med anledning av Sara<br />
Heelge Vikmångs strykningsförslag, på sidan 10, rad 30: ”Detta innebär<br />
med ett klassiskt socialistiskt synsätt att de arbetande kan återfå kontrollen<br />
över det egna arbetet och därmed stärka sin position i det ekonomiska<br />
livet.” Avslag på Bengt Westmans tilläggsförslag. Nytt förslag till rubrik på<br />
sidan 18, rad 8,: ”Diskriminering”.<br />
Nytt tilläggsförslag på sidan 26, rad 13: ”Kultur och religion bidrar till<br />
människors identitet och kan berika samhällslivet.” (därmed är Anna-<br />
Carin Magnussons yrkande tillgodosett). Avslag på Roger Mogerts förslag<br />
till strykning på sidan 25. Bifall till Roger Mogerts ändringsförslag på<br />
sidan 25.<br />
Bengt Westman,Norrbotten: Yrkar att förslaget sänds till kongressutskottet.<br />
123
Eva Marcusdotter, partistyrelsens föredragande: Avslag på Bengt<br />
Westmans förslag.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
Motionerna<br />
att bifalla partistyrelsens förslag till utlåtande över motioner som rör<br />
avsnittet Nya klassmönster, Jämställdhet och Jämlikhet och<br />
mångfald.<br />
Partiprogrammet<br />
att bifalla partistyrelsens förslag till ny text på sidan 10, rad 30<br />
(kompromiss efter förslag från Sara Heelge Vikmång),<br />
att bifalla partistyrelsens förslag till ny rubrik på sidan 18, rad 8<br />
(med anledning av Ulrica Truedssons förslag),<br />
att avslå Roger Mogerts förslag till strykning på sidan 25, rad 13-19,<br />
att bifalla Roger Mogerts ändringsförslag på sidan 25, rad 13-27,<br />
att bifalla partistyrelsens ändringsförslag på sidan 25, rad 16 (med<br />
anledning av Mats Sjöströms förslag),<br />
att bifalla partistyrelsens förslag till ny text, sidan 26, rad 11-12<br />
att avslå Mats Sjöströms ändringsförslag på sidan 26 rad 16-18,<br />
att bifalla Mats Sjöströms tilläggsförslag på sidan 26, rad 18-19<br />
att avslå Bengt Westmans förslag om att skicka skrivningsförslag till<br />
kongressutskottet,<br />
att avslå Bengt Westmans tilläggsförslag på sidan 26, rad 13,<br />
att i övrigt bifalla förslaget till partiprogram sidorna 9-11 (avsnittet<br />
Jämlikhet), sidorna 17-18 (avsnitten Jämställdhet och Etnicitet)<br />
respektive sidorna 25-26.<br />
Dagordningens punkt 11.6 var därmed färdigbehandlad. Behandlingen<br />
av dagordningens punkter 9.2, 9.3 och 9.4 fortsätter på sidorna 194, 125<br />
respektive 127 i del 1.<br />
Ajournering<br />
Kongressförhandlingarna ajournerades klockan 13.10.<br />
124
<strong>Tis</strong>dagen den 6 <strong>nov</strong>ember 2001<br />
Eftermiddagens förhandlingar<br />
Eftermiddagens förhandlingar inleddes klockan 14.35.<br />
Ordförande: Ulla Lindqvist<br />
Sekreterare: Peter Andersson och Ulf Nordlinder<br />
Ordningsfråga<br />
Tjänstgörande ordförande: Tyvärr har det skett ett litet misstag. Ett uppmärksamt<br />
ombud har visat att en del av partiprogrammet inte finns med<br />
på dagordningen, nämligen kapitlet ”Utveckling åt två håll”, sidorna 18-<br />
19. Eftersom detta passar in i det område som vi behandlade före<br />
lunchen föreslår jag att vi tar upp det nu.<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
att behandla området ”Utveckling åt två håll”, sidorna 18-19.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att ändra dagordningen enligt tjänstgörande ordförandens förslag.<br />
Dagordningens punkt 9.3 (fortsatt behandling)<br />
Programförslagets tredje kapitel ”Idéarv och samhällsanalys”<br />
– avsnittet Utveckling åt två håll<br />
(Programförslaget sidorna 18–19)<br />
Tidigare behandlad på sidan 85 i del 1.<br />
Föredragande: Eva Marcusdotter<br />
Debatt<br />
Lena Lindgren, Västerbotten: Det är jag som är det ”uppmärksamma”<br />
ombudet. Jag tycker att det finns en lite olycklig skrivning under rubri-<br />
125
ken ”Utveckling åt två håll”. Det gäller sidan 19, rad 26. Det sammanhang<br />
i vilket det står berör människor från andra länder. Jag reagerar på<br />
följande mening: ”Dessa klyftor kan leda till allvarliga spänningar och<br />
leda till destruktiva revolter i form av kriminalitet och drogmissbruk.”<br />
Meningen är olyckligt placerad. Det är som att peka ut en viss grupp<br />
människor. Jag yrkar således att citerad mening tas bort.<br />
Eva Marcusdotter, partistyrelsens föredragande: Vi har alltså inte bara<br />
kloka och fräscha utan också uppmärksamma ombud; det känns tryggt.<br />
Det föll på min lott att ta detta avsnitt, som inte var fördelat mellan oss<br />
ledamöter i programkommissionen men som ligger i nära anslutning till<br />
det avsnitt som jag tagit.<br />
Man kan inte annat än hålla med om beskrivningen, att formuleringen<br />
i det sammanhang där den nu finns kan ge ganska olyckliga associationer.<br />
Därför yrkar jag bifall till förslaget om att stryka den av Lena<br />
Lindgren citerade meningen.<br />
För att få konsekvens i stycket vill jag föreslå en ny lydelse av meningen<br />
direkt efter citerad mening. Ändringen skulle bestå i en strykning av de<br />
första orden ”men också om dessa risker inte funnits”. De syftar ju direkt<br />
tillbaka på meningen innan. Nästa mening börjar således annorlunda och<br />
får följande lydelse: ”Det utanförskap och de begränsade livschanser som<br />
alltför många invandrare tvingas uppleva är totalt oförenligt med socialdemokratins<br />
frihets- och jämlikhetsideal.”<br />
Jag yrkar alltså bifall till förslaget om strykning och till föreslagen ny<br />
lydelse av efterföljande mening.<br />
Förslag<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Lena Lindgren, Västerbotten: Strykning sidan 19, rad 25-26: ”Dessa klyftor<br />
kan leda till allvarliga spänningar och leda till destruktiva revolter i<br />
form av kriminalitet och drogmissbruk.”<br />
Eva Marcusdotter, programkommissionens föredragande: Bifall till Lena<br />
Lindgrens förslag med justering av den efterföljande meningen till: ”Det<br />
utanförskap och de begränsade livschanser som alltför många invandrare<br />
tvingas uppleva är totalt oförenligt med socialdemokratins frihets- och<br />
jämlikhetsideal.”<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt<br />
Partiprogrammet<br />
att bifalla Lena Lindgrens strykningsförslag på sidan 19, rad 26-27,<br />
126
att bifalla Eva Marcusdotters förslag till ändring av efterföljande<br />
mening på sidan 19, rad 27-30,<br />
att i övrigt bifalla förslaget till partiprogram sidorna 18-19.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 9.3 var därmed avslutad.<br />
Meddelande<br />
Tjänstgörande ordförande: Redaktionsutskottets ledamöter kallas till ett<br />
första sammanträde klockan 16.00 i dag i redaktionsutskottets sammanträdesrum,<br />
rum 9 på konferensvåningen.<br />
Sveriges Kristna Socialdemokraters Förbund, Broderskapsrörelsen, bjuder<br />
in till en mässa i folkton fredag den 9 <strong>nov</strong>ember klockan 13.00 i<br />
Västerås domkyrka. Anmälan lämnas senast i morgon klockan 18.00 till<br />
kongressbyrån.<br />
Nomineringstider<br />
Tjänstgörande ordförande: Nomineringstiden för val av partiordförande,<br />
partisekreterare samt fem övriga ledamöter i verkställande utskottet går<br />
ut klockan 15.00 i dag.<br />
Ordförande: Daniel Ådin<br />
Dagordningens punkt 9.4 (fortsatt behandling)<br />
Programförslagets fjärde kapitel ”Socialdemokratisk<br />
samhällssyn i dag” – avsnittet Välfärdspolitiken<br />
(Programförslaget sidorna 27–29)<br />
Tidigare behandlad på sidan 115 i del 1.<br />
Dagordningens punkt 11.7<br />
Utlåtande över motioner som rör avsnittet Välfärdspolitiken<br />
(Häftena M1, sidorna 173–219 och U1, sidorna 45–58)<br />
Föredragande: Thomas Östros<br />
Debatt<br />
Carina A Elgestam, Kronoberg: Ordförande, kongressombud! Bostaden<br />
är en av hörnstenarna i välfärdspolitiken och ska utgöra det fjärde benet<br />
när vi bygger vårt samhälle. Hur och var vi bor påverkar och ger oss också<br />
de förutsättningar som vi får i livet.<br />
Bostaden och våra bostadsområden måste vara utan klassgränser. I dag<br />
ser vi hur klassgränserna växer i våra bostadsområden runtom i landet.<br />
127
Det är enbart de som har stora plånböcker som har valmöjligheter när det<br />
gäller bostad och bostadsområde. Det är endast de som har stora plånböcker<br />
som i dag har möjlighet att flytta in i en nyproducerad bostad.<br />
Detta kan vi inte acceptera i Sverige i dag – och ej heller i framtiden!<br />
Att många i dag inte känner sig trygga i sitt bostadsområde vittnar<br />
många olika undersökningar om. Vi måste som samhällsbyggare på olika<br />
nivåer i alla sammanhang väga in trygghetsfrågorna och boendemiljön<br />
och också att det ska vara vackert i de områden där vi bor.<br />
Vad gäller service, brott, trafik och så vidare är det viktigt att vi hela<br />
tiden arbetar med trygghetsfrågorna och att vi också tittar på dessa saker<br />
utifrån att det finns olika åldersgrupper i våra olika bostadsområden.<br />
Alla, hela familjen, måste kunna känna trygghet.<br />
Bostaden i framtiden får inte bli en klassfråga eller en jämlikhetsfråga,<br />
utan det måste handla om att alla ska ha rätt till en god bostad. Detta står<br />
det om i partiprogrammet på sidan 27, raderna 19-20. Jag yrkar på tillägget:<br />
”till en rimlig kostnad i en trygg och säker miljö.”<br />
På sidan 29, rad 28, yrkar jag på följande skrivning: ”vilket utgör det<br />
fjärde benet i välfärdspolitiken.”<br />
Mats Sjöström,Örebro län: Partivänner! På sidan 28, raderna 22-33, diskuteras<br />
i förslaget till program valfrihet inom skola, vård och omsorg.<br />
Mitt på sidan, rad 22, står det: ”Men det måste också finnas möjlighet att<br />
välja mellan olika alternativ.” Om detta skulle vara en målsättning – så<br />
känns det faktiskt när meningen läses – uppstår uppenbarligen ganska<br />
stora problem på många orter i vårt land där det faktiskt bara finns en<br />
enda skola. Hur ska man i Kopparberg, Skattungbyn eller Lysvik – eller<br />
på en rad andra orter i vårt land – klara en sådan formulering när det,<br />
som sagt, bara finns en enda skola?<br />
Att programkommissionen på rad 26, för mig lite obegripligt, dessutom<br />
påstår att det är en förutsättning från jämlikhetssynpunkt gör det<br />
hela till en ännu större fråga. Jag föreslår därför att program- och redaktionsutskottet<br />
får omarbeta avsnittet med hänsyn tagen till att det på<br />
många orter finns bara en enda skola, utan möjligheter till val.<br />
Dan Gabrielsson, Skaraborg: Socialdemokratin måste bli fri från marknadslösningar<br />
inom den offentliga sektorn. Vi kan inte sätta prislappar<br />
på våra barn och på våra gamla och sjuka. Därför har jag följande förslag<br />
beträffande texten på sidan 28, efter rad 33: ”Vi ska genom politisk<br />
opinionsbildning och information minimera privatiseringar och entreprenader<br />
inom vård, omsorg och skola.”<br />
Jag har en dröm om att vi tillsammans inom socialdemokratin i Sverige<br />
ska upplevas som de bästa arbetsgivarna, som de bästa att leda kommuner<br />
och landsting. Jag önskar att också väljarna ska uppleva det. För att<br />
nå dit måste vi få möjlighet till heltid. Vi måste se till att våra barn och<br />
128
ungdomar i framtiden kan välja den offentliga sektorn. Men det går inte<br />
om vi i dag med den ena handen väljer marknadslösningar. Jag tror att vi<br />
måste bestämma oss för vart vi vill nå, för vad som är målet med vår ideologi.<br />
Jag är en stolt socialdemokrat. En av anledningarna till att jag blev<br />
socialdemokrat är just att vi inte ska tjäna pengar på våra gamla och sjuka<br />
och på våra barn. Jag tror att de flesta av er har känt, och känner, så.<br />
Problemet är att vi kan tänka oss att inom vissa verksamheter ändå göra<br />
upphandlingar.<br />
Det är också viktigt att komma ihåg att politik ska vara enkelt. Väljarna<br />
ska känna att vi socialdemokrater inte är ett parti som säger att vi ska<br />
tjäna pengar på gamla och sjuka och på barnen.<br />
Det är dags att sätta ned foten och att göra något. Det har absolut gått<br />
för långt nu. När man pratar med fackliga företrädare runt om i landet,<br />
framför allt i storstäderna, heter det: Det är svårt att skapa ett fackligpolitiskt<br />
samarbete på grund av att verksamheten i vissa socialdemokratiskt<br />
styrda kommuner läggs ut precis lika mycket som görs i borgerligt<br />
styrda kommuner. Då blir det svårt att ta sig an den här frågan.<br />
Vi kan aldrig, utifrån att vi väljer upphandling ute i verksamheten,<br />
understödja ett borgerligt maktskifte. Om vi genom upphandling och<br />
entreprenader ser till att företagen finns kvar och väntar på ett maktövertagande<br />
där borgerligheten, med moderaterna i spetsen, väljer att<br />
sälja ut hela verksamheten, får vi faktiskt skylla oss själva lite grann.<br />
Valfriheten kan ändå tillmötesgås inom den offentliga sektorn med olika<br />
pedagogiker och genom föräldrakooperativ, personalkooperativ och så<br />
vidare.<br />
Jag yrkar alltså att vi genom facklig-politisk opinionsbildning och<br />
information ska minimera privatiseringar och entreprenader inom vård,<br />
omsorg och skola.<br />
Rolf Wiberg, Gävleborg: Kamrater! Vi hade tänkt yrka på att boendet är<br />
en viktig beståndsdel i välfärdspolitiken, men med anledning av det ändringsförslag<br />
som lagts fram ställer vi i Gävleborg oss bakom det förslaget.<br />
Jag drar alltså tillbaka vårt yrkande.<br />
Kristina Svensson, Dalarna: Ordförande, partivänner! Som vi alla vet är<br />
detta partiprogram oerhört viktigt för oss. Vi har tidigare sagt här, och<br />
detta har flera gånger framkommit, att det faktiskt funnits många möjligheter<br />
för oss att påverka det. Jag måste ge en eloge till den grupp som<br />
suttit med det här jobbet. Här har vi ju möjlighet att påverka, och det är<br />
vad vi ska känna. Det är ett bra sätt att visa att vi är ett demokratiskt<br />
parti.<br />
Jag vill ändå ha med en förstärkning. På sidan 27 finns det när det gäller<br />
välfärdspolitiken en skrivning som lyder enligt följande: ”Alla ska ha<br />
129
ätt till en trygg barndom och en trygg uppväxt.” Självklart håller vi alla<br />
med om det. Jag vill dock ha ett tillägg i den aktuella meningen, rad 18:<br />
”i enlighet med FN:s barnkonvention.”<br />
Naturligtvis, och förhoppningsvis, har ni tagit Unga Örnars lilla material<br />
med en barnchecklista på ena sidan. Det är ett jättebra material som<br />
påminner oss om att vi måste fundera mycket mer på de här frågorna och<br />
arbeta utifrån barnkonventionens riktlinjer.<br />
Lars Schultz, Skåne: Ordförande, partikamrater! Det är dags för oss<br />
socialdemokrater att plocka in bostaden som den fjärde delen i välfärdspolitiken.<br />
Därför drar jag tillbaka mitt yrkande, till förmån för Carina A<br />
Elgestams yrkande.<br />
Johan Kanmert, Göteborg: Jag tycker, precis som Dan Gabrielsson sade, att<br />
det nu är dags att säga vad vi tycker om privata vinstintressen angående<br />
välfärdstjänster. Jag har lagt fram ett yrkande som jag hoppas att alla tagit<br />
del av och som går ut på att vi säger nej till vinstintressen inom vård,<br />
skola och omsorg. Vi kan faktiskt ha mångfald ändå, och vi kan även ha<br />
olika omsorgsalternativ, olika pedagogiker och annat inom ramen för den<br />
offentliga sektorn.<br />
Det finns ju en diskussion om en ny aktiebolagsform där en viss vinst<br />
ska tillåtas. Jag förstår inte varför vi ska ha en ny aktiebolagsform och<br />
varför vi ska prata om non profit. Har inte offentlig sektor alltid varit non<br />
profit och haft målet att vara tillgänglig för alla? Det behövs alltså inte<br />
någonting sådant.<br />
Jag tycker att vi har passat väldigt länge i frågan. Det är väl egentligen<br />
först i samband med Kommunals senaste kongress som någon ledande<br />
socialdemokrat sagt något. Den mest ledande sade ju att vi måste akta oss<br />
för detta; vi ska akta oss så mycket för det att vi inte ska ha det. Jag förutsätter<br />
att ni har tagit del av yrkandet här.<br />
Vidare yrkar jag på ett tillägg om att boendet är den fjärde tråden i den<br />
väv som utformas av vård, skola och omsorg. Förut har det kallats för<br />
”ben”. För mig spelar det ingen roll om vi talar om ”ben” eller ”väv”.<br />
Bo Bernhardsson, Skåne: Partivänner! När man följer samhällsdebatten<br />
om begreppen mångfald, valfrihet och alternativ är det lätt att få<br />
intrycket att allt detta goda skapas genom privatisering, enskilda initiativ<br />
och kooperativ. Det kan nog vara så. Inte minst tror jag att kooperativa<br />
verksamheter kan bidra här. Men en systematisk privatisering, som<br />
ibland kunnat skönjas, är just ett led i ett systemskifte. Det går faktiskt<br />
att konstatera, i varje fall vågar jag göra det, att utvecklingen mot alltmer<br />
av privata alternativ går hand i hand med ökade orättvisor. När resurserna<br />
i de offentliga systemen minskar, då växer också kraven på privata alternativa<br />
och andra typer av lösningar. Det finns ett samband där.<br />
130
Men egentligen skulle jag tala om det positiva i diskussionen om<br />
mångfald, alternativ och valfrihet. Jag tycker att det är viktigt, liksom<br />
andra talare varit inne på, att slå fast att detta med att möta olika människors<br />
behov och önskemål i första hand är en uppgift för den offentliga<br />
verksamheten, för kommuner och landsting – i egen regi, inom ramen för<br />
den egna verksamheten. Det är i första hand där detta bör ske och kraften<br />
bör läggas.<br />
Detta tycker jag framgår ganska hyggligt i de politiska riktlinjerna,<br />
däremot inte så bra i skrivningarna i partiprogrammet. På sidan 28, rad<br />
26, står det: ”Mångfald och variation i utformningen är viktig ur såväl<br />
jämlikhets- som valfrihetssynpunkt. Kooperativa, ideella och enskilda<br />
alternativ ska därför ha möjlighet till offentlig finansiering”. Det låter<br />
ungefär som jag sade, att det är genom alternativ som man skapar mångfald.<br />
Jag skulle vilja byta ut skrivningen mot följande: ”Det är en av den<br />
offentliga sektorns självklara huvuduppgifter att inom ramen för den<br />
egna verksamheten utveckla alternativ för att möta medborgarnas skilda<br />
behov och önskemål. Men kooperativa, ideella och enskilda alternativ<br />
kan också spela en roll. De ska därför ha möjlighet till offentlig finansiering<br />
om de följer samma regler som de offentliga verksamheterna.”<br />
Bakom detta förslag till skrivning står Skånes ombud.<br />
Ordförande: Anita Modin<br />
Thomas Östros, partistyrelsens föredragande: Fru ordförande, kongressdeltagare!<br />
När vi diskuterar välfärd och när vi diskuterar alternativ eller<br />
valfrihet är det, tycker jag, viktigt att starta i utgångspunkten för välfärdspolitiken.<br />
De grundläggande principerna och det som varit en av de allra<br />
starkaste delarna i vårt samhällsbygge är ju den generella välfärdspolitiken:<br />
att resurserna ska fördelas efter behov, inte efter plånbok, att alla<br />
medborgare ska ha en jämlik behandling och ett jämlikt bemötande. Lika<br />
omtanke och respekt ska vara det som genomsyrar vårt välfärdssamhälle<br />
– alltså att kvaliteten i vården, omsorgen och skolan, ja, i hela utbildningssystemet,<br />
ska vara hög i hela landet och vara av sådan art att våra<br />
verksamheter bemöts med respekt bland medborgarna. Det är klart att en<br />
skattefinansierad välfärd är det enda sättet att nå fram till denna lika<br />
omtanke och respekt. Detta är utgångspunkten, och det är viktigt att vi<br />
har det som startpunkt.<br />
När vi sedan diskuterar olika typer av förändringar i välfärden ska vi<br />
återkomma till dessa grundläggande utgångspunkter och fråga oss:<br />
Påverkar detta det som vi ser som basen i välfärdspolitiken? Det vi i programkommissionen<br />
haft som idé är att skapa en modell för hur vi kan<br />
tänka kring den gemensamma välfärden och utvecklingen av densamma.<br />
Vi vet alla att kraven ökar allteftersom tiden går. Detta med generell väl-<br />
131
132<br />
färd och kraven på välfärdspolitiken har ökat genom årtiondena, i takt<br />
med att vi har byggt ut den. Partiordföranden visade i går på hur Tage<br />
Erlander i början av 1960-talet funderade kring just detta. Man var mitt<br />
uppe i välfärdsbygget när pensionssystemet lanserades och när mycket<br />
stora och tunga delar av vår välfärdspolitik realiserades och blev verklighet.<br />
Han anade redan då att det kommer en period då människors önskemål<br />
och krav förändras. Han resonerade kring att det kommer en tid<br />
då människor vill ha ökad variation i utbudet, möjligheter att välja mellan<br />
olika utformningar, möjligheter att få ett ökat inflytande. Det är ju<br />
precis det vi sett. Det är viktigt att vi ser det som ännu en god utveckling<br />
av välfärdspolitiken, för det är välfärdspolitiken som har skapat det klimatet.<br />
Valfriheten för medborgarna blir då ett viktigt sätt att utveckla välfärden.<br />
Detta hänger ihop med vår politik alltsedan vi började arbeta med<br />
generell välfärdspolitik. Det är dock viktigt att vi i den modellen också<br />
ser hoten mot en generell välfärd. Vi menar ju att en utveckling till exempel<br />
mot att stora akutsjukhus inom sjukvården privatiseras, med bolag<br />
noterade på börsen som ägare, är som att sätta en boll i rullning som<br />
hotar grundläggande idéer kring den generella välfärdspolitiken. Varför?<br />
Jo, därför att det öppnar för privata sjukvårdsförsäkringar, för försäkringsbolag<br />
som starkt vill komma in på området och kunna erbjuda privata<br />
sjukvårdsförsäkringar till dem som har råd och möjlighet att köpa.<br />
De behöver ju tillgång till akutsjukhusen för att kunna göra beräkningar<br />
och kalkyler för att få tillgång till sjukvården.<br />
Därför är det viktigt att vi är tydliga och strategiska och säger att detta<br />
kan vi inte acceptera eftersom det hotar vår grundläggande utgångspunkt.<br />
Lars Engqvist jobbar med detta. Ingegerd Wärnersson jobbar med<br />
skolfrågor och friskolorna med utgångspunkten att det är bra med alternativ,<br />
att de också kan utveckla den kommunala skolan. Men det får aldrig<br />
vara så att det finns regler som gör det attraktivare eller lönsamt att<br />
starta en friskola, att den kommunala skolan ska ha sämre villkor eller att<br />
det kommunala beslutsfattandet – att fullmäktige som har ansvar för att<br />
alla barn i skolan får en bra skolgång – inte har ett inflytande över<br />
utvecklingen.<br />
Dessa konkreta frågor återkommer vi till i riktlinjerna. Det här är konkreta<br />
exempel på det som vi i partiprogrammet vill skapa en sammanhållen<br />
modell kring. Det gäller alltså att bejaka människors önskan om<br />
ökad valfrihet och inflytande, att grundmurat stå fast vid det som är den<br />
generella välfärdspolitikens grundläggande principer och att dra en tydlig<br />
gräns mot den risk som kommer om vinstintresset blir det som formar<br />
utbudet av välfärdstjänsterna. I stället för att elever får chans att välja<br />
skola börjar alltså skolan fundera på hur elever väljs för att skapa vinst.<br />
Mot detta vill vi dra en tydlig principiell och ideologisk gräns. Och det<br />
är detta som vi arbetar med i våra formuleringar i partiprogrammet. Jag
märker att det möter starkt gehör. Det gäller då den principiella synen.<br />
Det konkreta får vi återkomma till i de politiska riktlinjerna.<br />
Jag menar att idéerna bakom vår generella välfärdspolitik är så oerhört<br />
starka att de har vunnit insteg långt bortom de socialdemokratiska leden.<br />
Det är en politik där vi förnyar och förändrar men håller fast vid den<br />
grundläggande strategin, så att vi kan ha kvar uppslutningen kring den<br />
generella välfärdspolitiken. Det är detta som vi har försökt lägga fram<br />
förslag om i partiprogrammet.<br />
Lena Lindgren, Västerbotten: Två ord som förekommer väldigt ofta här<br />
är valfrihet och solidaritet. Jag skulle vilja se lite mer av konkret solidaritet<br />
och av ställningstagande i partiprogrammet. Många barn och ungdomar<br />
har en ganska knepig social situation under uppväxten. Många<br />
barn är utsatta för våld, också i situationer där droger finns med. Jag yrkar<br />
bifall till det tillägg om barnkonventionen som Kristina Svensson föreslagit<br />
på sidan 27, rad 18, och jag skulle också vilja ha en tydligare skrivning.<br />
Det är så lätt att smita bakom barnkonventionen, som vi vet inte<br />
fungerar.<br />
Jag föreslår följande tillägg: ”Alla barn och ungdomar ska ha rätt till en<br />
uppväxtmiljö fri från droger och våld.”<br />
Caterina Franceschi, Göteborg: Jag hade egentligen inte tänkt begära<br />
ordet eftersom jag inte trodde att vi skulle ta upp debatten om välfärdspolitiken<br />
nu utan under riktlinjerna. Jag vill ändå ställa några frågor.<br />
På sidan 28, rad 33 finns följande mening: ”Därför får inte vinstintresset<br />
vara styrmedel för verksamheten.” Vi har i Göteborg ett av göteborgarna<br />
mycket uppskattat sjukhus som heter Lundby Sjukhus och som<br />
drivs av Bure. Det är inte många av göteborgarna som vet om att det är<br />
privat drivet, men många tycker att det har en väldigt bra verksamhet.<br />
Min fråga är: Måste detta sjukhus stängas om den föreslagna meningen<br />
antas?<br />
Jan-Olof Johansson, Halland: Boendet tillhör välfärdens kärnområde, och<br />
boendet ska vara en social rättighet. Ett bra boende är en förutsättning<br />
för ett gott liv. Det handlar nu om att återerövra det politiska initiativet<br />
i denna fråga. Marknadskrafterna ska inte få bestämma inom boendet.<br />
Det målet kan vi nå genom att bifalla förslaget från Carina A Elgestam i<br />
det första inlägget, och jag yrkar bifall till hennes förslag.<br />
Jim Sundelin, Västernorrland: Som tidigare talare har varit inne på är<br />
boendefrågorna viktiga. Jag tycker att de hör till välfärden och att vi ska<br />
vara tydliga om dem i partiprogrammet. Carina A Elgestam har fört fram<br />
ett bra förslag, som jag vill stödja. Jag har tidigare yrkat bifall till ett annat<br />
förslag, men jag drar tillbaka det yrkandet till förmån för Carina A<br />
Elgestams förslag.<br />
133
Tidigare i dag har vi på sidan 24 behandlat marknaden, och då nämndes<br />
boendet som en social rättighet. Jag tycker inte att det ska vara något<br />
problem för partikongressen att vara tydlig om boendet även under avsnittet<br />
om välfärd.<br />
Helene Pettersson, Jönköpings län: Min grundinställning är den att offentligt<br />
finansierad välfärd ska fördelas via gemensam offentlig sektor.<br />
Huvudinriktningen ska, som så många andra har sagt här i dag, vara den<br />
att mångfald kan och ska stimuleras genom offentliga driftsformer. Det<br />
kan dock finnas skäl till att lägga ut verksamhet på privat entreprenad<br />
eller på kooperativ bas. I det senare fallet brukar det inte vara några problem<br />
med insyn och offentlighet, men vid privata entreprenader kan<br />
bolagsordningar och lojalitetsklausuler lägga hinder i vägen för den<br />
öppenhet som socialdemokratin har som rättesnöre.<br />
Vi arbetar för en stärkt öppenhet inom Europaunionen. Därför får<br />
ingen som arbetar i offentligt finansierad verksamhet i vårt eget land,<br />
oavsett om den drivs av stat eller kommun eller i privat regi, hindras från<br />
att meddela om verksamheten inte sköts på ett för brukaren bra sätt eller<br />
drivs i strid med de mål som finns för verksamheten. Verksamheten ska<br />
också redovisas på ett fullt öppet sätt för dem som bidrar till finansieringen,<br />
det vill säga skattebetalarna.<br />
Jönköpingsdelegationen yrkar på följande ändrade formulering av det<br />
stycke på sidan 28 som börjar på rad 32: ”Därför får inte vinstintresse<br />
vara styrmedel. Verksamheterna ska också präglas av öppenhet, och det<br />
får inte finnas begränsningar i möjlighet till insyn eller i de anställdas yttrande-<br />
och meddelarfrihet.”<br />
Sven-Erik Sveed, Jämtland: Med utgångspunkt i min motion 102 om<br />
återupprättande av den offentliga sektorn yrkar jag att följande tillägg<br />
införs på sidan 28, rad 7 i partiprogrammet efter den mening som lyder<br />
”Skola, vård och omsorg ska finansieras solidariskt över skatten”: ”Detta<br />
innebär att vi vid varje tidpunkt ska upprätthålla det skatteuttag som<br />
krävs för en väl fungerande gemensamt finansierad och demokratiskt<br />
styrd produktion av vård, utbildning och omsorg.”<br />
Detta tillägg till partiprogrammet ska ge ett ideologiskt stöd för varje<br />
socialdemokratisk finansminister, nuvarande och framtida, när det gäller<br />
försvaret av de skattenivåer som välfärdssamhället kräver. Av och till förs<br />
nämligen krav på skattesänkningar fram, inte bara från borgerligt håll<br />
och inte minst från EU-kommissionens sida. Vi har i Sverige en unik<br />
kunskap om att en gemensamt finansierad och demokratiskt styrd produktion<br />
av vård, omsorg och utbildning är framgångsrik och skapar jämlika<br />
förutsättningar för alla grupper i samhället. Denna väl dokumenterade<br />
kunskap har på ett märkligt sätt nonchalerats när vi tidvis pressats<br />
att dra undan resurser från den allmänna skolan och den gemensamma<br />
134
vården. Samtidigt som vi pressat våra anställda inom den offentliga sektorn<br />
intill utbrändhet har vi öppnat dörrarna för en girig marknad, som<br />
sätter vinstintresset före jämlika möjligheter för alla medborgare.<br />
Det är mot den bakgrunden som socialdemokratin nu måste ta initiativet<br />
och bestämma sig för om dess uppgift i samhället är att föra en röd<br />
eller en blå ekonomisk politik. Ska vi fortsätta att mot folkflertalets vilja<br />
dränera den offentliga sektorn på resurser och överlåta alltfler enheter<br />
inom vård, omsorg och skola till privata aktörer som försäkringsbolag<br />
och börsnoterade utbildningsbolag, eller ska vi följa vår ideologi och<br />
verka för system där alla barn får mötas i gemensam skola och där vården<br />
är tillgänglig för alla, oavsett plånbokens tjocklek?<br />
Svaret för mig som socialdemokrat är enkelt. Vi måste bli tydligare i<br />
vår syn på den gemensamma sektorn. Denna tydlighet bör också genomsyra<br />
partiprogrammet. Jag yrkar därför bifall till mitt tilläggsförslag.<br />
Emil Högberg,Stockholms län: Programkommissionen har formulerat en<br />
sammanhängande välfärdspolitik, där den fördelningspolitiska uppgiften<br />
betonas och där man tar hänsyn till de skiftande krav som dagens medborgare<br />
ställer på de offentliga tjänsterna, och det tycker vi är bra.<br />
Stockholms läns delegation anser att kommissionen har lyckats i sin uppgift<br />
att formulera en modern välfärdspolitik. Den skriver att utbildning,<br />
vård och omsorg är gemensamma angelägenheter och att fördelningen av<br />
dem aldrig får överlämnas till marknadsmekanismer och aldrig får styras<br />
av enskilda företags vinstintressen. Samtidigt lyfts i programmet fram<br />
behovet av en socialdemokratisk välfärdspolitik som bejakar framväxten<br />
av alternativ inom den offentligt finansierade välfärden. Vi tycker att det<br />
är glädjande ur såväl jämlikhets- som valfrihetssynpunkt.<br />
Som jag vill tolka programtexten innebär den att vi inte gör valet av<br />
driftsform till vårt välfärdspolitiska huvudnummer. Förutsatt att enskilda<br />
företags vinstintresse inte får styra välfärdens fundament, lika tillgång<br />
och fördelning efter behov, sätter vi inte stopp för särskilda driftsformer.<br />
Därför vill jag till partistyrelsens föredragande ställa ungefär samma fråga<br />
som alldeles nyss ställdes från Göteborg: Går det att göra en annan tolkning<br />
av programmet? Kan man tolka skrivningarna om vinstintresse,<br />
styrmedel och non profit-företag som att vi, om vi antar de nuvarande<br />
skrivningarna, skulle vara motståndare till privata entreprenörer inom<br />
exempelvis äldreomsorgen och primärvården om de verkar i annan form<br />
än non profit-formen?<br />
Jag ställer den frågan därför att det enligt vår uppfattning vore mycket<br />
olyckligt att låsa fast skrivningar som kan tolkas som ett direkt nej till<br />
många av de vanliga entreprenader som vi tillämpar i kommuner och<br />
landsting och som på många håll har berikat verksamheten. När jag läser<br />
utlåtandena över de motioner där man kräver stopp för privata entreprenörer<br />
verkar det som om vi är överens på den punkten. Jag tycker att det<br />
vore mycket olyckligt om programmet skulle vara otydligt.<br />
135
Leif Nyberg,Stockholms län: Vi från Stockholms län anser att boendet är<br />
en oerhört viktig fråga, och vi tycker att skrivningen i partiprogrammet<br />
är lite tunn. Vi har yrkat på ett tillägg på sidan 29 rad 28, men vi drar tillbaka<br />
den skrivningen och stöder i stället Carina A Elgestams förslag om<br />
boendet som välfärdspolitikens fjärde ben.<br />
Anna-Karin Lundström,Stockholms län: Välfärden är verkligen en fråga<br />
som djupt engagerar oss socialdemokrater, men medan vi ägnar tid och<br />
kraft åt att in i minsta detalj oroa oss, förfasa oss eller kanske någon gång<br />
glädja oss över de privata inslagen pågår det verkliga livet utanför sammanträdessalens<br />
dörrar. Medan vi är upptagna med vem som ska äga förskolan<br />
tystnar debatten bland personal, föräldrar och medborgare.<br />
Medan vi är upptagna med vem som ska äga skolan motarbetar starka<br />
krafter skolans chans att vara en social, etnisk och religiös mötesplats.<br />
Medan vi är upptagna av vem som äger äldreboendet ökar klyftorna i ett<br />
redan segregerat samhälle.<br />
Om man kan tolka programkommissionens förslag så som Emil<br />
Högberg gjorde, ger det ett besked om socialdemokratins syn på de privata<br />
driftsformernas plats i vår gemensamma välfärd. Då kan vi gå vidare<br />
med arbetet för demokrati, för jämlikhet, för solidaritet och för en<br />
gemensam välfärd. Vi kan lägga all vår energi på att alltid hävda att det<br />
är behoven och inte plånboken som ska styra välfärden.<br />
136<br />
Ann-Christine Wåhlberg, Stockholms län: Ett klokt citat av Olof Palme<br />
lyder: ”Det är i barnen man ser hur framtiden växer fram.”<br />
Utbildningsfrågorna är i verklig mening en viktig framtidsangelägenhet,<br />
och det är därför också så viktigt att vi socialdemokrater driver utbildningsfrågorna<br />
som redskap för att skapa rättvisa mellan människor. Om<br />
man frågar vad föräldrar vill tror jag att de flesta svarar att de vill att deras<br />
barn ska gå i skolor som är av hög kvalitet och som ger barnen den<br />
grundutbildning de behöver för ett bra vuxenliv. Om man frågar barnen<br />
tror jag att de flesta svarar att de vill gå i skolor där de lär sig saker, där<br />
de känner sig trygga, träffar kompisar och har roligt. Det viktigaste för<br />
oss socialdemokrater måste vara att se till att ge barnen den bästa av alla<br />
skolor.<br />
Till barnen ska vi kunna säga: Vi ska se till att du och alla andra barn<br />
ges lika möjligheter i livet genom en bra utbildning i en trygg miljö. Till<br />
föräldrar ska vi kunna säga: Du ska tryggt kunna lita på att skolan ger ditt<br />
barn den utbildning som det behöver för ett bra vuxenliv. Det bör enligt<br />
vår mening vara så att utbildningens insatser står i centrum, inte skolans<br />
driftsform. Välfärden ska vara offentligt finansierad helt efter behov.<br />
Detta motsäger inte på något vis att skolutbildning kan ges av någon<br />
annan än kommunen. Allt behöver inte vara kommunalägt. Om exempelvis<br />
Unga Örnar skulle vilja starta en skola och har ett bra koncept för<br />
det, ska vi kunna säga ja också till det.
Vi menar att den offentliga skolan har sin självklara plats som grund,<br />
och vi delar uppfattningen att offentligt finansierade friskolor har kommit<br />
för att stanna. De är goda komplement till den offentliga skolan, och<br />
de bidrar tillsammans med den offentliga skolan till en positiv mångfald<br />
och en god blandning.<br />
Jag tolkar det så att det som jag just har anfört också inryms i partiprogrammet<br />
under detta avsnitt och avstår därför tills vidare från mitt<br />
skriftligt inlämnade yrkande under den här punkten.<br />
Anders Teljebäck, Västmanland: I juni 1984 inledde SSU en av sina kongresser.<br />
Då gavs det också ut en bok där Lars Engqvist och Berndt<br />
Ahlqvist hade intervjuat Kjell-Olof Feldt,som i dag är här och lyssnar på<br />
debatten. Då dristade sig Kjell-Olof Feldt att säga att man nog kan tänka<br />
sig ett och annat privat dagis för att få lite utveckling inom den offentliga<br />
sektorn. Om man hade klippt av där och låtit ombuden på SSU-kongressen<br />
därefter få lyssna på den debatt som vi nu för, tror jag att de hade<br />
blivit förskräckta. Kjell-Olof Feldts uttalande föranledde Stockholms<br />
stads SSU-distrikt att kräva finansministerns avgång.<br />
Jag tycker att det har gått lite troll i den här debatten, som är oerhört<br />
viktig och central för socialdemokratin. Vi måste samla oss till en linje.<br />
Det kan inte vara så att goda socialdemokrater kräver att allt ska vara<br />
offentligt i den ena kommunen men i den andra kommunen låter 50 procent<br />
av äldreomsorgen drivas i privat regi. Detta kommer kanske att<br />
kunna redas ut på den här kongressen.<br />
Jag har lämnat in ett yrkande på sidan 28, raderna 32-33, men jag har<br />
sedan pratat lite grann med Thomas Östros,och såvitt jag förstår kan man<br />
tolka in även mitt yrkande i programkommissionens skrivning, även om<br />
det har en lite annan utgångspunkt än yrkandet från Stockholms län. Jag<br />
vidhåller inte mitt inlämnade förslag utan yrkar bifall till partistyrelsens<br />
förslag.<br />
Jag tycker inte att det är något problem med underifrånperspektivet<br />
vad gäller Unga Örnar, föräldrakooperativ, stiftelser och vad det nu kan<br />
vara. Problemet uppstår när ett rent vinstintresse kommer in och ska<br />
styra den verksamhet som ska bedrivas. Om man köper en aktie i ett<br />
börsnoterat företag gör man inte det därför att man vill utveckla verksamheten<br />
inom den offentliga sektorn, utan man gör det naturligtvis därför<br />
att man vill få en avkastning.<br />
Vad det handlar om är att det inte ska finnas ett avkastningskrav inom<br />
den offentliga sektorn. I förhoppningen att detta inryms i skrivningen får<br />
vi återkomma under riktlinjedebatten.<br />
Bengt Silfverstrand, partistyrelsen: Det är med storbolag som med flygbolag<br />
– det gäller att fylla stolarna. Det är de två sista som ger vinsten.<br />
Under rubriken ”Nu har du blivit lönsam, lille vän” erkänner Anders<br />
137
Hultin, i dag vd i Kunskapsskolan men tidigare känd som Rasputin till<br />
den före detta moderata skolministern Beatrice Ask, att det är vinsten som<br />
är den yttersta drivkraften vid etablering av skolbolag på skattebetalarnas<br />
bekostnad.<br />
Det finns de som säger att driftsformen inte har någon betydelse. Jag<br />
säger att driftsformen kan ha mycket stor betydelse. För någon tid sedan<br />
bolagiserades Helsingborgs lasarett. Detta sjukhusbolag fungerar som en<br />
marknadsplats, indelat i affärsområden. Avtal har tecknats med två försäkringsbolag<br />
som förväntar sig snabb behandling av sina kunder eftersom<br />
de betalar bra. Det handlar om förtur i sjukvårdskön.<br />
Den borgerliga ledningen i Region Skåne har förvisso slagit till reträtt<br />
inför den massiva kritik som mött beslutet, men vi kan nog vara rätt övertygade<br />
om att detta inte är den sista framstöten på det här området.<br />
Försäkringsbolagen säger att det här finns en marknad. För övrigt finns<br />
redan S:t Görans sjukhus, som ni kan finna uppgifter om ute i korridoren.<br />
Det är en händelse som ser ut som en tanke att Företagarnas Riksorganisation<br />
i dagarna utkommit med en skrift betitlad ”Platt skatt och medborgarmakt”.<br />
Med en terminologi som är identisk med skrivningarna i<br />
moderaternas partimotioner kräver man att den statliga skatten ska slopas<br />
och att det utrymme som därmed skapas i medborgarnas plånböcker,<br />
större ju högre lön man har, sedan ska kunna användas för att köpa så<br />
kallade frivilliga försäkringar i vården.<br />
Med vinstdrivna skolbolag, platt skatt, gräddfiler och en tydlig uppluckring<br />
av principen om solidarisk finansiering av vår välfärd krattas den<br />
borgerliga manegen inför valet. Eller för att travestera George Orwell i<br />
Djurfarmen: Alla medborgare är lika, men en del medborgare är mera<br />
lika än andra. Det är välkommet att markeringarna mot kommersialisering<br />
och vinstintressen i välfärdstjänsterna skärps i förslaget till nytt partiprogram.<br />
Under denna debatt har det också framförts konstruktiva förslag<br />
till ytterligare förtydliganden. Jag ska nöja mig med att yrka bifall till<br />
Bo Bernhardssons tilläggsförslag på sidan 28.<br />
Till sist, partivänner: Gärna mångfald, men börs och avkastningskrav<br />
måste liksom månglarna drivas ut från det gemensamt finansierade fältet.<br />
138<br />
Marie-Louise Rönnmark, Västerbotten: Kongresskamrater! Det är jättehärligt<br />
att höra den diskussion som nu förs om bostadspolitiken. Vi vet<br />
att vård, skola och omsorg kräver ett bra boende, och det är därför med<br />
stor förskräckelse som man under det senaste årtiondet har kunnat se att<br />
vi har retirerat när det gäller en bostadspolitik som vi tidigare såg som en<br />
av de viktigaste grundstenarna för att stärka vårt välfärdssamhälle. Vi vet<br />
att en misslyckad bostadspolitik syns i skolan. Bostadsområdena inrymmer<br />
några av våra största äldreboenden. Den som inte har möjlighet att<br />
flytta hemifrån därför att han eller hon inte har tillgång till en bostad till<br />
rimliga kostnader mår inte bra och får stora problem.
När vi 1992 ändrade vår skattepolitik sades att när vi skulle få mer i<br />
börsen skulle vi se till att skapa möjligheter till ett bättre boende. Vi har<br />
misslyckats med detta, och det är därför skönt att så många från talarstolen<br />
här säger att bostaden är en av fyra hörnpelare i vår välfärdspolitik<br />
och ska så förbli. Om vi bygger upp bostadsområden där vi inte erbjuder<br />
olika upplåtelseformer som hyresrätter, äganderätter och kooperation får<br />
vi problem med segregation. Det fördes i Stockholm en diskussion när<br />
man sålde ut allmännyttan till en tredjedel av marknadspriset. Det blev<br />
dock en diskussion om kooperationen i stället för om att man på skattebetalarnas<br />
bekostnad hade sålt ut för en tredjedel av marknadspriset.<br />
Jag yrkar bifall till det första förslag som fördes fram i debatten, förslaget<br />
på sidan 29, rad 28 att bostaden utgör det fjärde benet i vår välfärdspolitik.<br />
Också på partiprogrammets första sida har man satt ned foten för<br />
principen att bostadspolitiken är välfärdspolitikens fjärde ben.<br />
Carl Tham, Stockholm: Socialministern har, som ni säkert känner till,<br />
låtit en kommitté under ledning av Joakim Palme göra ett välfärdsbokslut<br />
över 1990-talet. I det bokslutet ingår också en bedömning av hur välfärdstjänsterna<br />
har utvecklats. Man slår där fast att den viktigaste orsaken<br />
till de problem som vi ser i den offentliga sektorn i dag är bristen på<br />
resurser, de neddragningar och besparingar som har gjorts och de effekter<br />
som dessa har haft också på arbetsmiljön för dem som arbetar inom<br />
den offentliga sektorn.<br />
Men marknadsmodeller är ingen lösning på detta. Kommittén konstaterar<br />
att trots att 1990-talet varit vad som kan kallas marknadslösningarnas<br />
årtionde, har förbluffande lite gjorts av de ansvariga för att ta reda på<br />
hur de egentligen fungerar. Ändå finns det nu en växande forskning både<br />
i Sverige och i andra länder som redovisar också starkt negativa följder av<br />
konkurrens och marknadsprinciper inom en rad tidigare offentliga områden:<br />
skolan, sjukvården, posten, vattenförsörjningen och så vidare. Denna<br />
forskning utnyttjas sällan och påverkar inte de idéer och de dogmer som<br />
har drivit utvecklingen under 15 års tid. Jag menar att det är motsatsen<br />
till en reformistisk socialdemokratisk politik, som bygger på värderingar<br />
men också på erfarenheter och tillämpad kunskap.<br />
Socialdemokratin måste befria sig från föreställningen att den offentliga<br />
verksamheten måste hämta sin legitimitet i marknadsspråk och<br />
marknadslösningar. Man måste lära sig av forskningen och ta vara på de<br />
erfarenheter som vunnits. Man kan då finna att man inte alltid når den<br />
effektivitet eller den lönsamhet som förespeglas. Man måste klart se att<br />
de styrmodeller som tillämpas både i staten och i kommunerna många<br />
gånger leder till minskad demokratisk insyn och kontroll och framför allt<br />
att ingen längre är beredd att ta något ansvar. Vägen till förbättrad<br />
offentlig verksamhet går inte genom marknaden. Den går genom resurser<br />
och en satsning på den personal som arbetar inom den offentliga sektorn.<br />
139
Därför yrkar jag att följande tillägg görs till detta avsnitt: ”Marknadens<br />
och konkurrensens principer ska inte prägla styrsystemen inom den<br />
offentliga verksamheten. Demokratins principer, öppenhet och tydliga<br />
ansvarsförhållanden ska gälla.”<br />
Jan Nilsson,Norrbotten: För att lyfta fram bostaden och det svenska folkhemmet<br />
som en viktig punkt på den politiska dagordningen yrkar jag på<br />
uppdrag av Norrbotten bifall till Carina A Elgestams förslag. Bostaden är<br />
det fjärde benet i välfärdspolitiken.<br />
Sandro Scocco, Stockholm: Thomas Östros talade om generell välfärd och<br />
sade att en anledning till att vi inte ska privatisera akutsjukhusen är att<br />
hindra uppkomsten av privata försäkringslösningar på det området. Jag<br />
tycker att det är väldigt bra. Vi har redan i dag en situation där ungefär<br />
130 000 människor i vårt land har privata sjukförsäkringslösningar som i<br />
praktiken gör att de köper sig förbi de köer och problem vilka faktiskt<br />
finns inom vården i dag och vilka, som Carl Tham mycket riktigt påpekade,<br />
till stor del beror på resursbrist. Då har vi inte längre en sjukvård<br />
som ger vård efter behov utan en sjukvård som ger vård efter plånbok.<br />
Just när det gäller den generella välfärden tycker jag att försäkringssystemen<br />
är oerhört viktiga, oavsett om det gäller sjukförsäkringen, a-kassan<br />
eller något annat. Vi måste ha system som är generella och som accepteras<br />
av människorna, system där de inte känner att det finns behov av<br />
ytterligare privata försäkringslösningar.<br />
Därför yrkar jag att man skriver in detta i partiprogrammet och där<br />
uttalar att vi inte kan acceptera utvecklingen mot ökade inslag av privata<br />
försäkringar på välfärdsområdet. De utgör ett hot mot den generella välfärden<br />
och skapar oacceptabla orättvisor i medborgarnas tillgång till välfärden.<br />
Peter Persson, Jönköpings län: Jag tror att vi måste fråga oss varför den<br />
offentliga sektorn finns. Svaret är tämligen naturligt: Den offentliga eller<br />
gemensamma sektorn finns därför att kapitalismen och marknaden inte<br />
varit förmögna att tillgodose våra behov av sjukvård, skola och omsorg.<br />
Det har vi fått klara gemensamt.<br />
Det finns i dag socialdemokrater som säger: Driftsformen är ointressant.<br />
De partivänner som säger det borde fråga sig: Varför gör då högern<br />
denna till en huvudfråga? Man borde också fråga sig varför just Svenskt<br />
Näringsliv och rader av andra näringslivsorganisationer gör detta till en<br />
huvudfråga. Svaret är att en allt större del av ekonomin används inom<br />
detta område och att man där vill hitta profitmöjligheter.<br />
Att valfrihet skulle etableras genom anlitande av en annan huvudman<br />
är en myt. I vilket avseende får den gamle större valfrihet om Skanska<br />
eller NCC tar över äldreboendet från kommunen? Det blir bara ett annat<br />
140
emblem på fasaden. Valfriheten för den gamle handlar om att få någon<br />
som läser tidningen på morgonen, att få delta i beslut om när frukost serveras,<br />
om hur länge man vill sova på morgonen och sådana vardagliga<br />
saker.<br />
Vi måste inse systematiken i den borgerliga argumentationen. Först<br />
talar man om valfrihet och olika utförare. Sedan kommer diskussionen<br />
om hur vi ska distribuera valet till olika utförare. Medlet är checken,<br />
vouchern eller kupongen, och när det är etablerat och vi inte har hållit<br />
emot där heller kommer de rika att säga: Varför ska vi använda kuponger?<br />
Vi har ju pengar och kan betala direkt. Vi kommer då att säga: Men de<br />
fattiga, då? Svaret blir: Låt de fattiga gå till kommunhuset och hämta<br />
kupongen. Vi andra kan klara det själva.<br />
Inse systematiken i den borgerliga argumentationen! Inse att valfrihet<br />
är någonting annat! Detta formulerade Bo Bernhardsson från Skåne på ett<br />
så utmärkt sätt att också vi från Jönköpings län instämmer i detta.<br />
Ibrahim Baylan, Västerbotten: När jag som tioåring landade här i Sverige,<br />
nyss kommen från Turkiet, upptäcktes det att jag hade fel på hjärtat. När<br />
man väl fått reda på vad det var fråga om blev jag raskt ivägkörd till<br />
Karolinska sjukhuset i Stockholm. Man frågade varken efter min bakgrund,<br />
efter vilka mina föräldrar var eller hur rika de var eller om jag hade<br />
förmåga att betala eller inte. Jag behövde vård, och jag fick vård.<br />
Detta är en oerhört sympatisk inställning, som gör mig varm om hjärtat.<br />
Om jag hade stannat kvar i Turkiet hade jag med största sannolikhet<br />
dött, inte därför att det inte finns bra sjukhus i Turkiet, inte därför att det<br />
inte finns läkare i Turkiet som kan operera svåra hjärtåkommor utan därför<br />
att mina föräldrar var fattiga.<br />
Vård efter behov är en väldigt sympatisk tanke. Men, kamrater, jag tror<br />
att vi måste besinna oss lite grann. Vi måste fråga oss varför föräldrar sätter<br />
sina barn i friskolor eller väljer att vända sig till någon annan vårdgivare<br />
än den offentliga. Jag har mycket svårt att tro att de gör det för att<br />
berika företag. Jag har också mycket svårt att tro att föräldrar som sätter<br />
sina barn i friskolor gör det därför att de vill att någon ska bli rik på dem.<br />
De gör det därför att vi inte lyckas tillfredsställa det behov av utbildning,<br />
vård eller vad det må vara som de känner att de har. Det får vi inte glömma.<br />
Man kan fråga sig om detta har att göra med resurser. Jag tror inte det.<br />
Visserligen är det till viss del en resursfråga, men inte helt och hållet. Det<br />
finns alternativ inom vården och skolan som lett till en bra utveckling.<br />
Det är riktigt, som har sagts, att om vinstintresset kommer in riskerar vi<br />
att rasera vårt generella välfärdssystem. Jag instämmer helt i det. Det ska<br />
inte komma in något vinstintresse. Men jag tror att vi i övrigt måste<br />
besinna oss och se att det finns fördelar. Vi har i 80 år sagt till människor<br />
att vi tror att de har förmåga att själva avgöra sin egen framtid. Det har<br />
vi pratat om i fina och högtidliga tal. Men när det kommer till praktisk<br />
141
handling säger vi: Ni fattar inte detta själva. Så kan det naturligtvis inte<br />
få vara.<br />
Jag yrkar bifall till partistyrelsens förslag. Jag yrkar också bifall till Lena<br />
Lindgrens yrkande.<br />
Kent Waltersson, Östergötland: Vi måste ställa oss några grundläggande<br />
frågor när vi diskuterar vem som ska utföra den offentligt finansierade<br />
verksamheten. Den första frågan är: Vad är bäst för medborgarna? Den<br />
andra frågan är: Hur kan vi bäst föra en politik som tillgodoser människors<br />
skiftande behov?<br />
Många gånger tror jag att svaret på de här frågorna handlar om att en<br />
offentligt driven verksamhet kan klara av det här. Men ibland håller inte<br />
den offentliga verksamheten de kvalitetskrav och de önskemål som medborgarna<br />
har. Jag ska ta ett väldigt konkret exempel som kommer från<br />
tidningen Land. Det kanske inte är en tidning som alla läser, och jag<br />
måste erkänna att jag inte prenumererar på den.<br />
I somras fanns en rubrik i tidningen Land som var så här: Datafeber i<br />
Ulrika. Ulrika är en liten ort i Östergötlands utkant med några hundra<br />
invånare. Att det stod datafeber i Ulrika berodde på att Kunskapslyftet<br />
hade kommit dit och startat distansutbildning inom data och engelska.<br />
Det var inte kommunens utförare som bedrev den verksamheten, utan<br />
det är en upphandlad verksamhet som Liber bedriver.<br />
För människor i Ulrika betyder det naturligtvis oerhört mycket. Det är<br />
första gången som en offentligt finansierad vuxenutbildning kommer till<br />
Ulrika. Tidigare, innan Kunskapslyftet, var det väl så i de flesta kommuner,<br />
också i Linköping, att vuxenutbildningen ofta bedrevs i centralt placerade<br />
skolor med 32 elever, 40-minuters moduler och man lade schemat<br />
några månader innan för att se till att de anställda lärarna skulle få fulla<br />
tjänster. Man kan naturligtvis säga att det är en svag politisk styrning att<br />
inte ha gjort något åt detta, men det är inte alltid så lätt att rubba traditionella<br />
stela strukturer.<br />
Då blir frågan ungefär som kamrater från Göteborg och Stockholms län<br />
har ställt: Kommer verksamheten i Ulrika att kunna fortsätta med partistyrelsens<br />
förslag till partiprogram? Liber-Hermods som bedriver den här<br />
verksamheten är ett vinstdrivande företag och förmodligen också ett<br />
aktiebolag. Kommer invånarna i Ulrika fortfarande att kunna använda ett<br />
företag som Liber som bedrivit fortbildning och bildningsverksamhet i<br />
kanske 150 år? Entreprenaden i Ulrika innebär att verksamheten är<br />
offentligt finansierad. Krav ställs att man ska nå de nationella och kommunala<br />
målen. Verksamheten utvärderas och följs upp, medborgarna<br />
utvecklar sin kunskap, medborgarna har också en valfrihet, och den här<br />
verksamheten är effektiv och kostnadsmedveten.<br />
142<br />
Thomas Östros, partistyrelsens föredragande: Fru ordförande, kongressledamöter!<br />
Jag måste säga att vi har kommit väldigt långt i vår diskussion
om generell välfärdspolitik och hur välfärden ska organiseras – vilket är<br />
lite polemik mot någon av talarna som var uppe och jämförde med 1980-<br />
talet.<br />
Det finns några väldigt breda punkter där vi har stor samstämmighet.<br />
Värdet av valfrihet och vikten av inflytande för medborgare i välfärden är<br />
någonting som det argumenteras för från många olika håll och från flera<br />
olika delegationer. Också insikten om att det finns en vikt i att också<br />
offentlig sektor utvecklas och att vi har andra driftsformer. Flera har lyft<br />
fram engagerade föräldrar, ideella föreningar, människor som vill bidra<br />
till välfärdsutvecklingen inom den generella välfärdspolitiken. Det är viktigt.<br />
På det viset har vi formulerat i den här debatten, tycker jag, en<br />
ganska offensiv ytterligare grundsten för välfärdspolitiken, som ligger väl<br />
i linje med vad människor önskar och vill.<br />
Sedan handlar det om ett antal väldigt viktiga strategiska frågor, där vi<br />
från programkommissionen har velat erbjuda – och det har jag uppfattat<br />
att ni också ser – en modell, ett sätt att tänka, hur vi ser på välfärdspolitikens<br />
utveckling också när det gäller alternativ. Det centrala, som jag ser<br />
det, är egentligen sidan 28, det stycke som börjar på rad 3: ”Därför är<br />
utbildning, vård och omsorg samhälleliga angelägenheter. Fördelningen<br />
av dem får aldrig överlämnas till marknadens prismekanismer, och utbudet<br />
av dem får aldrig bestämmas av enskilda producenters intresse av<br />
egen vinst.”<br />
Där kommer vi till det strategiska. Frågan om akutsjukhusen, om deras<br />
roll, togs upp. Det är väl klart att det är av allra största strategiska<br />
intresse. Om det nu är så att de som skulle vilja göra ett systemskifte på<br />
sjukvårdens område genom att i stor utsträckning introducera privata<br />
sjukvårdsförsäkringar är beroende av att få tillgång till akutsjukhusen,<br />
ägande till dem, för att detta ska lyckas, då blir det en fråga av största<br />
strategiska intresse. Då kan vi vara alldeles säkra på att utbudet bestäms<br />
av enskilda producenters vinst. Det är bara att titta på hur ansökningsblanketterna<br />
ser ut om man vill ansöka om en privat sjukvårdsförsäkring.<br />
Det handlar om sortering av människor: Tala om alla krämpor som du<br />
har eller misstänks kunna få, så ska vi se om vi kan erbjuda dig en försäkring.<br />
Detta, i stället för tanken att vi alla ställer upp gemensamt och<br />
bär varandras risker solidariskt.<br />
Det är en väldigt strategisk frågeställning. Då är inte huvudmannaskapet<br />
ointressant eller oviktigt. Huvudmannaskapet är viktigt, men inte<br />
på samma sätt över hela vägen naturligtvis. Det är där, inom sjukvården,<br />
som det strategiska valet sker. Vi har inom primärvården – vi kommer att<br />
diskutera det i samband med politiska riktlinjer – en god erfarenhet av<br />
att också erbjuda andra driftsformer som hjälper till att utveckla verksamheten.<br />
Skolan är ett annat exempel. Jag kan inte tänka mig någon verksamhet<br />
som är mer känslig för kommersialisering. Om kommersialiseringens<br />
143
144<br />
idéer bryter in inom skolans väggar skulle det förstöra det som vi har som<br />
tanke bakom vår gemensamma fråga. Vi har olika åsikter om hur regelverket<br />
för friskolor ska se ut, det vet jag. Det kommer vi att diskutera när<br />
det gäller de politiska riktlinjerna. Men vi som har varit med och sett<br />
komplementen i skolsystemet ser också att det kan bidra till utvecklingen<br />
i den kommunala skolan. Kommunala skolan är jätteviktig, den ska vi<br />
utveckla, men visst kan vi tänka oss alternativ, men inte så att kommersialiseringens<br />
idéer kommer in i skolans värld. Det skulle vara förödande<br />
för barnen.<br />
Det är klart att vi här och nu i partiprogrammet inte tar ställning till<br />
upphandling nästa vecka i Södertälje eller i någon annan kommun. Här<br />
erbjuder vi en idé och en modell för hur välfärden ska organiseras. Det är<br />
den vi får arbeta utifrån, och så ska man i Södertälje – om det är fallet,<br />
det hade vi uppe som exempel i går – resonera i partiet om upphandling<br />
för att skapa en utveckling, det är fullt möjligt. Men är det så att vi har<br />
grundstenarna kvar i den gemensamma välfärden så att vi verkligen alltid<br />
kan erbjuda alla en god omsorg på lika villkor? Ska vi göra det, så blir<br />
den kommunala verksamheten central. Hur ska vi annars kunna vara<br />
medborgarnas företrädare för att se till att den lika rätten blir realiserbar?<br />
Det är det vi ska besluta om i dag, ett sätt att tänka som för våra positioner<br />
framåt, där vi bejakar valfriheten, där vi bejakar alternativ och mångfald<br />
men där vi säger nej till det som hotar grundstenarna i välfärden, där<br />
vinstintresset tar över för att också styra utbyte av välfärdstjänster som<br />
gör att ojämlikhet och klyftor obönhörligen kommer att öka.<br />
Jag skulle vilja gå in på yrkandena och börja med välfärdssektorn, eftersom<br />
det är det vi har talat om i en, som jag tycker, bra debatt.<br />
Helene Pettersson från Jönköping har yrkat att verksamheter som inte är<br />
inom de kommunala ska uppfylla vissa villkor. Hon skriver så här:<br />
”Verksamheterna ska också präglas av öppenhet, och det ska inte finnas<br />
begränsningar i möjligheterna till insyn” och så vidare. Ni känner igen det<br />
yrkandet.<br />
Vi skulle vilja besvara hennes yrkande med följande formulering som<br />
vi yrkar ska in i partiprogrammet på sidan 28, rad 32: ”Verksamheterna<br />
ska präglas av öppenhet och möjlighet till insyn. De anställdas yttrandeoch<br />
meddelarfrihet får inte inskränkas.” Med det hoppas jag att vi har<br />
besvarat Helene Petterssons yrkande.<br />
Dan Gabrielsson från Skaraborg har yrkat att vi genom politisk opinionsbildning<br />
och information ska minimera privatisering och entreprenader<br />
inom vård, skola, omsorg. Jag tycker att huvudagitationen ska vara<br />
att vi genom att ha en bra gemensam kommunal eller landstingskommunal<br />
verksamhet ska erbjuda en bra välfärd för människor så att man vill<br />
ställa upp och stötta den kommunala verksamheten. Jag tycker att det blir<br />
för tunt att tala om just agitationen i det ögonblicket. Det ska handla om<br />
att utveckla våra gemensamma verksamheter. Jag yrkar avslag på det förslaget.
Johan Kanmert från Göteborgs partidistrikt har yrkat på ett långt<br />
tillägg på sidan 28, egentligen stora delar av sidan, i partiprogrammet. Jag<br />
menar att det vi skriver och resonerar om i partiprogrammet på sidan 28<br />
är en väl sammanhållen modell som möter starkt gensvar i lokalen och<br />
bland många andra inom socialdemokratin. Jag skulle vilja hålla fast vid<br />
den i stora drag och yrka avslag på det ganska långa tillägg som Johan<br />
Kanmert har presenterat.<br />
Tage Wass,Norrbotten, yrkar bifall till sin motion, som handlar om ett<br />
stopp för utförsäljning generellt sett eller ett stopp för alternativ generellt<br />
sett. Vi har yrkat avslag på det i utlåtandet. Nu är det partiprogramstexten<br />
som vi resonerar om. Det är den vi måste göra förändringar i. Vi fortsätter<br />
att yrka avslag på motionen, vi håller oss till texten, tycker jag. Då<br />
får vi tydliga ställningstaganden.<br />
Sven-Erik Sveed har yrkat på sidan 28, rad 7 att det efter meningen<br />
”Skola, vård och omsorg...” ska komma en ny mening som lyder: ”Detta<br />
innebär att vi vid varje tidpunkt ska upprätthålla det skatteuttag som<br />
krävs för en väl fungerande gemensamt finansierad och demokratiskt<br />
styrd produktion av vård, utbildning och omsorg.”<br />
Vi har argumenterat för varför det är så viktigt med skattefinansieringen.<br />
Den här formuleringen blir olycklig i den meningen att vi vid<br />
varje tidpunkt ska ha en budgetbalans. Jag kan inte tolka det på något<br />
annat sätt, och det är finansministerns dröm, men det är mer en del av<br />
den ekonomiska politiken, och jag tycker inte den passar in i detta avsnitt.<br />
Skattefinansierad välfärd som grund för vår välfärd är vi mycket tydliga<br />
med ändå. Jag yrkar avslag på det yrkandet.<br />
Sedan kommer vi till ett par viktiga yrkanden. Carl Tham har yrkat på<br />
sidan 27, rad 38 och framåt: ”Marknadens och konkurrensens principer<br />
ska inte prägla styrsystemen inom den offentliga verksamheten.<br />
Demokratins principer, öppenhet och tydliga ansvarsförhållanden ska<br />
gälla.”<br />
Det finns ett problem, tycker jag, i formuleringen av Carl Thams<br />
yrkande som gör att vi två är lite oense oss emellan om hur vi ska tolka<br />
denna. Skulle den innebära att ni inte kan ha det i kommuner där ni<br />
arbetar med konkurrensupphandling på vissa speciella områden, då vet<br />
jag att många känner att det kommunala förhandlingsutrymmet försvinner<br />
i väldigt stor utsträckning, för många av er jobbar på det sättet, värnar<br />
det gemensamma men gör ibland en upphandling. Med formuleringen<br />
”Marknadens och konkurrensens principer ska inte prägla styrsystemen”<br />
riskerar vi att hamna i en sådan tolkning. Jag skulle i stället<br />
vilja att vi använder oss av Carl Thams yrkande och skriver så här:<br />
”Marknadens och konkurrensens principer ska inte prägla den offentliga<br />
verksamheten.” Styrsystemen tar vi bort, för annars blir det alldeles för<br />
inriktat på att försöka sätta stopp på en möjlig konkurrensupphandling.<br />
Bo Bernhardsson har, tycker jag, väldigt konstruktivt bidragit till diskussionen<br />
som just visar hur långt vi har kommit i vår välfärdsdiskussion.<br />
145
146<br />
Det är inte konstigt, det är vår hemmaplan. När Bo Bernhardsson väljer<br />
att ge ett förslag som först och främst fokuserar på att de kommunala och<br />
landstingskommunala, de gemensamma, verksamheterna faktiskt har ett<br />
ansvar att utvecklas för att man ska kunna erbjuda variation och mångfald<br />
är det ett viktigt bidrag. Vi talar inte bara om alternativ, vi talar om<br />
vår gemensamma sektor också. Han skriver: ”Det är en av den offentliga<br />
sektorns självklara huvuduppgifter att inom ramen för den egna verksamheten<br />
utveckla alternativ för att möta medborgarnas skilda behov och<br />
önskemål.”<br />
Det tycker jag är bra skrivet. Han fortsätter: Men kooperativa, ideella<br />
och enskilda alternativ kan också spela en roll. Ja, det är nog vad vi alla i<br />
den här salen tycker. De ska, alltså de kooperativa, ideella och enskilda<br />
alternativen, därför ha möjlighet till en offentlig finansiering om de följer<br />
samma regler som de offentliga verksamheterna. Jag tycker att det är<br />
bra och följer väldigt väl och är en utveckling av vad programkommissionen<br />
har föreslagit. Jag yrkar bifall till Bo Bernhardssons yrkande.<br />
Emil Högberg från Stockholms län har föreslagit, för att utveckla ytterligare<br />
texten och göra den tydligare, att vi på sidan 28 skriver om texten<br />
till: ”Medborgarnas tillgång till välfärden får inte styras av enskilda företags<br />
vinstintressen.”<br />
Det är väldigt nära det vi skriver högre upp på sidan och som lite grann<br />
är portalparagrafen i det här sammanhanget. Det är det som är det<br />
centrala. Jag tycker att det är en bra utveckling och yrkar bifall till Emil<br />
Högbergs förslag till förändring på den punkten.<br />
Mats Sjöström från Örebro län menar att en del av den här texten, som<br />
präglas av valfrihet och möjligheten att välja, inte alls är anpassad till de<br />
delar av Sverige där det inte finns underlag att ha mer än en skola eller<br />
mer än en sjukvårdsenhet. Det är naturligtvis så, och det måste vi på<br />
något vis ta hand om.<br />
Jag föreslår att vi gör så här. På sidan 28, rad 23, den mening som slutar<br />
med ”former av vård, skola och omsorg”, skriver vi: ”under förutsättning<br />
att det finns underlag för fler alternativ”. Sedan fortsätter vi: ”I detta<br />
avseende är förutsättningarna olika i glesbygd och i tätbefolkade områden.”<br />
Detta gör vi för att fånga upp Mats Sjöströms berättigade kommentar<br />
till texten, det vill säga olika former av vård, skola och omsorg under<br />
förutsättning att det finns underlag för flera alternativ. I detta avseende<br />
är förutsättningarna olika i glesbygd och i tätbefolkade områden. Med<br />
det menar jag att vi har besvarat Mats Sjöström.<br />
Därmed går jag in på de yrkanden som gäller barnen. Där har Kristina<br />
Svensson på sidan 27, rad 18 föreslagit att vi utvecklar det som handlar<br />
om barnens rättigheter: ”Alla ska ha rätt till en trygg barndom och en<br />
trygg uppväxt.” Så föreslår hon fortsättningen: ”i enlighet med FN:s<br />
barnkonvention”. Det yrkar vi bifall till.
Lena Lindgren från Västerbotten är också inne på samma avsnitt och<br />
vill på rad 18 tillföra meningen: ”Alla barn och ungdomar ska ha rätt till<br />
en uppväxtmiljö fri från droger och våld.” Det yrkar vi bifall till.<br />
Sedan kommer vi till bostadsavsnitten, en fråga som utan tvekan engagerar<br />
kongressen – det har varit många inlägg om detta. Vi har ett antal<br />
yrkanden som alla ställer upp på den formulering som handlar om<br />
bostadspolitiken som det fjärde benet. Det är klart att den är formulerad<br />
som ett fjärde ben i programtexten.<br />
Vi skulle kunna tänka oss att föreslå en förändring i texten som lyder<br />
så här: Bostadspolitiken är en oundgänglig del av den generella välfärden<br />
och utgör det fjärde benet i välfärdspolitiken utöver vård, skola och omsorg.<br />
Därmed besvaras det.<br />
Till sist har jag ett yrkande från Carina A Elgestam som på sidan 27,<br />
rad 19, där det står att alla ska rätt till en god bostad, har föreslagit att<br />
meningen fortsätter med: ”till en rimlig kostnad i en trygg och säker<br />
miljö”. Det yrkar vi bifall till.<br />
Därmed har jag gått igenom alla yrkanden. Jag måste säga att det har<br />
varit en mycket bra diskussion, inte minst om välfärdspolitiken. Jag tror<br />
att vi med det här partiprogrammet faktiskt får en sammanhållande<br />
struktur som vi kan slåss för, med de olika förutsättningar vi har i olika<br />
kommuner och de olika traditioner vi har att arbeta med. Tack!<br />
Dan Gabrielsson, Skaraborg: Jag tackar Thomas Östros för ett suveränt<br />
föredragande. Det var skönt att höra på det. Jag vill bara påminna med<br />
anledning av det yrkande jag gjorde förut att Göran Persson 1998 sade att<br />
han inte trodde att det fanns några stora risker när det gäller privatisering<br />
och företagens intrång i den offentliga välfärden. Det sade han i Ale<br />
kommun när jag tyckte att man skulle se upp med dessa intressen samtidigt<br />
som jag tyckte att det var en valfråga – vi ska inte tjäna pengar på<br />
våra gamla och på sjuka barn.<br />
Lars Stjernkvist säger i LO-tidningen att vi har varit omdömeslösa i de<br />
här frågorna. Slutligen tror jag att vi, om vi inte antar de förslag som ligger<br />
om att vi genom politisk opinionsbildning och information med<br />
mera ska minimera privatisering och entreprenader inom vård, omsorg,<br />
skola, vid partikongressen 20<strong>05</strong> kommer att ha fortsatt diskussion som<br />
handlar om de privata intressenas större överkommande när det gäller<br />
den offentliga sektorn. Jag hoppas verkligen att det inte blir så.<br />
Carl Tham,Stockholm: Vad jag egentligen vill säga med mitt yrkande är<br />
att jag anser att vi som parti ska säga stopp och tänka efter, innan vi<br />
tillämpar en idé om att marknadsmodellen alltid är den bästa lösningen<br />
på den offentliga sektorns effektivitetsproblem. För så är det inte, det<br />
finns många erfarenheter som pekar i en annan riktning. Det betyder inte<br />
att vi inte ska kunna använda det, men vi ska inte gör det som den själv-<br />
147
klara lösningen på hur den offentliga sektorn ska organiseras. Det är<br />
detta som mitt yrkande vill säga.<br />
Thomas Östros förslag är sämre, men all right för min del. Det säger inte<br />
det jag tycker att vi borde säga, men jag böjer mig självklart för partistyrelsens<br />
oerhörda visdom. Däremot undrar jag vad som hände med den<br />
andra satsen om demokratins principer. Den var jag lite mer osäker på.<br />
Ska den verkligen behöva utgå? Det tycker jag borde vara en självklarhet<br />
att slå fast i vårt partiprogram.<br />
Thomas Östros, partistyrelsens föredragande: Fru ordförande! Då var jag<br />
otydlig i min föredragning när det gäller Carl Thams yrkande. Jag menar<br />
att demokratins principer, öppenhet och tydliga ansvarsförhållanden ska<br />
gälla. Det ingår i mitt modifierade bifall. Jag tog bort det som Carl Tham<br />
inte var nöjd med men ändå inte accepterade ”inte prägla styrsystemen”.<br />
Därmed är hans yrkande förändrat till ett yrkande från partistyrelsen och<br />
därmed besvarat.<br />
Det visade sig att det är ett yrkande som jag inte har tagit ställning till,<br />
och det är Sandro Scoccos yrkande som jag nyss har fått i min hand. Det<br />
är ett tillägg på sidan 27 efter rad 38: ”Vi kan inte acceptera utveckling<br />
mot ökat inslag av privata försäkringar på välfärdsområdet. De utgör ett<br />
hot mot den generella välfärden och skapar oacceptabla orättvisor i medborgarnas<br />
tillgång till välfärden.”<br />
Det är i linje med de resonemang som vi har fört kring akutsjukhusen<br />
och riskerna för att de allmänna sociala försäkringarna rullas tillbaka om<br />
man släpper på den punkten. Det är i linje med programkommissionens<br />
resonemang. Jag yrkar bifall till Sandro Scoccos yrkande.<br />
Ordförande: Daniel Ådin<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 1:9, 3:6 attsatsens första del,<br />
4:12-15, 7:3, 27:3, 32:4, 33:2, 42:6, 43:6-8 och 13-16, 48:1, 56:17 och<br />
36-40, 61:2-3, 65:2, 74:2, 77:2-3, (78), 81, 82, 83, 84:2-3, 85:1-3, 86:1,<br />
87, 88:1, 89:1-2, 90, 91, 92:1-4, 93:1-2, 94, 95:3-4, 96, 97:1-4, 98, 99,<br />
100, 101, 102:1, 103:1-2, 104:1-3, 1<strong>05</strong>:1, 1<strong>06</strong>:1, 107, 108, 109, 110, 111,<br />
112, 113, 114, 115, 116, 138:2, 139 attsatsens andra del, (183), (185),<br />
(186), (186), (189), (190), 355, 517, 593:1, 594:1, 595:1, 602:1, 6<strong>06</strong>:1,<br />
609:1, 615:1, 623:1, 624:1, 627:1, 628:1 och 629:1<br />
att bifalla motionerna 7:3, 27:3, 43:6, 8 och 13, 74:2, 83:1, 85:2-3,<br />
86:1, 89:1, 90, 91, 110, 115, 116, 355:5, 593:1, 594:1, 595:1,<br />
602:1, 6<strong>06</strong>:1, 609:1, 615:1, 624:1, 627:1 och 628:1 med hänvisning<br />
till programförslaget,<br />
148
att bifalla motion 13:6 med hänvisning till programförslaget i den del<br />
som berör gemensam sektor,<br />
att avslå motionerna 42:6, 61:2, 92:3, 103:1-2, 104:1-2, 1<strong>05</strong>:1, 1<strong>06</strong>:1,<br />
107 och 355:1-4,<br />
att<br />
motionerna 1:9, 4:12-15, 32:4, 33:2, 43:7, 48:1, 56:17, 36-38 och<br />
40, 65:2, 77:2-3, 82, 83:2, 85:1, 87, 88:1, 89:2, 92:1-2 och 4, 93:1-<br />
2, 94, 95:3-4, 96, 97:1-4, 98, 99, 100, 101, 102:1, 108, 138:2 och<br />
139 attsatsens andra del, anses besvarade med hänvisning till<br />
programförslaget,<br />
att anse motionerna 56:39, 61:3 och 104:3 besvarade med hänvisning<br />
till utlåtandet,<br />
att anse motionerna 43:14, 81, 84:2-3, 109, 111, 112, 113, 114, 517<br />
och 629:1 besvarade med hänvisning till förslaget till politiska<br />
riktlinjer.<br />
För beslutsförslag rörande motionerna 78, 183, 185, 186, 189 och 190<br />
hänvisas till det särskilda samlingsutlåtandet över de motioner som saknar<br />
attsatser eller endast har ett samlingsyrkande att kongressen ska<br />
beakta de synpunkter inom ett flertal programavsnitt, som framförs i<br />
respektive motion.<br />
Förslag till partiprogram sidorna 27-29.<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Carina A Elgestam, Kronoberg: Tillägg sidan 27, rad 19 efter ”god<br />
bostad”: ”Till en rimlig kostnad i en trygg och säker miljö.” Tillägg sidan<br />
29, rad 28 efter ”boendet”: ”vilket utgör det fjärde benet i välfärdspolitiken.”<br />
Mats Sjöström,Örebro län: Sidan 28, rad 22-23: Att uppdra till programoch<br />
redaktionsutskottet att omarbeta avsnittet med hänsyn taget till att<br />
på många orter finns bara en skola.<br />
Dan Gabrielsson,Skaraborg: Tillägg sidan 28, efter rad 33: ”Vi ska genom<br />
politisk opinionsbildning och information minimera privatiseringar och<br />
entreprenader inom vård, omsorg och skola.”<br />
Rolf Wiberg, Gävleborg: Drog tillbaka sitt yrkande till förmån för Carina<br />
A Elgestams yrkande om boendet som välfärdspolitikens fjärde ben.<br />
Kristina Svensson, Dalarna: Tillägg sidan 27, rad 18: ”…och en trygg<br />
uppväxt, i enlighet med FN:s barnkonvention.”<br />
149
Lars Schultz, Skåne: Drog tillbaka sitt yrkande till förmån för Carina A<br />
Elgestams yrkande om boendet som välfärdspolitikens fjärde ben.<br />
Johan Kanmert, Göteborg: Strykning och tillägg från sidan 28, rad 7 till<br />
sidan 29, rad 9, ersätt med följande: ”Det ska åligga det allmänna att<br />
erbjuda invånarna utbildning, vård och omsorg. Detta ska finansieras<br />
gemensamt över skatten. Eftersom detta är viktiga samhälleliga åtaganden<br />
är det allmännas uppgift att erbjuda dessa tjänster. Inga vinstintressen<br />
ska accepteras. De välfärdstjänster som erbjuds ska vara av hög kvalitet<br />
och präglas av mångfald så till vida att olika typer av pedagogik,<br />
vårdformer och omsorgsalternativ ges. Dessa ska erbjudas inom ramen<br />
för den allmänna servicen. Kooperativa och ideella alternativ ska ges<br />
möjlighet till offentlig finansiering. Kommunerna avgör om sådant<br />
bidrag ska ges. Inga aktiebolag ska tillåtas verka inom vård, skola och<br />
omsorg eftersom de är så viktiga för invånarna och därför inte medger att<br />
de får vinstkrav på sin verksamhet.”<br />
Tilläggsförslag på sidan 29, rad 28: ”vilket utgör den fjärde tråden i den<br />
väv som välfärden formas av: skola, vård, omsorg och bostad.”<br />
Bo Bernhardsson, Skåne: Ändring sidan 28, rad 27-29, förslaget ersätter<br />
rad 27 ”kooperativa” till och med rad 29 ”verksamheterna”: ”Det är en av<br />
den offentliga sektorns självklara huvuduppgifter att inom ramen för den<br />
egna verksamheten utveckla alternativ för att möta medborgarnas skilda<br />
behov och önskemål. Men kooperativa, ideella och enskilda alternativ<br />
kan också spela en roll. De ska därför ha möjlighet till offentlig finansiering<br />
om de följer samma regler som de offentliga verksamheterna.”<br />
Lena Lindgren, Västerbotten: Bifall till Kristina Svenssons yrkande.<br />
Tillägg sidan 27, rad 18, efter meningen som slutar ”trygg uppväxt”:<br />
”Alla barn och ungdomar ska ha rätt till en uppväxtmiljö fri från droger<br />
och våld.”<br />
Jan-Olof Johansson, Halland: Bifall till Carina A Elgestams yrkande om<br />
boendet som välfärdspolitikens fjärde ben.<br />
Jim Sundelins, Västernorrland: Drog tillbaka sitt yrkande till förmån för<br />
Carina A Elgestams yrkande om boendet som välfärdspolitikens fjärde<br />
ben.<br />
Helene Pettersson, Jönköpings län: Tillägg sidan 28, rad 32: ”Därför får<br />
inte vinstintresse vara styrmedel. Verksamheterna ska också präglas av<br />
öppenhet och det får inte finnas begränsningar i möjlighet till insyn, eller<br />
att de anställdas yttrande och meddelarfrihet begränsas.”<br />
150
Sven-Erik Sveed, Jämtland: Tillägg sidan 28, rad 7, efter meningen<br />
”Skola, vård, omsorg…”: ”Detta innebär att vi vid varje tidpunkt ska upprätthålla<br />
det skatteuttag som krävs för en väl fungerande, gemensamt<br />
finansierad och demokratiskt styrd produktion av vård, utbildning och<br />
omsorg.”<br />
Emil Högberg,Stockholms län: Ändring sidan 28, rad 32-33: Ersätt den<br />
nuvarande meningen med ”Medborgarnas tillgång till välfärden får inte<br />
styras av enskilda företags vinstintressen.”<br />
Leif Nyberg, Stockholms län: Drog tillbaka sitt yrkande till förmån för<br />
Carina A Elgestams yrkande om boendet som välfärdspolitikens fjärde<br />
ben.<br />
Bengt Silfverstrand, partistyrelsen: Bifall till Bo Bernhardssons tilläggsförslag<br />
sidan 28, rad 27-29.<br />
Marie-Louise Rönnmark, Västerbotten: Drog tillbaka sitt yrkande till förmån<br />
för Carina A Elgestams yrkande om boendet som välfärdspolitikens<br />
fjärde ben.<br />
Carl Tham,Stockholm: Tillägg sidan 27, rad 38: ”Marknadens och konkurrensens<br />
principer ska inte prägla styrsystemen inom den offentliga<br />
verksamheten. Demokratins principer öppenhet och tydliga ansvarsförhållanden<br />
ska gälla.” (Drog sedan tillbaka detta förslag till förmån för<br />
föredragandes förslag.)<br />
Jan Nilsson,Norrbotten: Drog tillbaka sitt yrkande till förmån för Carina<br />
A Elgestams yrkande om boendet som välfärdspolitikens fjärde ben.<br />
Sandro Scocco, Stockholm, Tillägg sidan 27 efter rad 38: ”Vi kan inte<br />
acceptera utvecklingen mot ökat inslag av privata försäkringar på välfärdsområdet.<br />
De utgör ett hot mot den generella välfärden och skapar<br />
oacceptabla orättvisor i medborgarnas tillgång till välfärden.”<br />
Ibrahim Baylan, Västerbotten: Bifall till partistyrelsens förslag. Bifall till<br />
Lena Lindgrens yrkande.<br />
Thomas Östros, partistyrelsens föredragande: Bifall till Kristina Svenssons<br />
förslag.<br />
Bifall till Lena Lindgrens förslag. Bifall till Carina A Elgestams tilläggsförslag<br />
på sidan 27, rad 19. Bifall till Carl Thams förslag, med ändringen<br />
att skrivningen ”ska inte prägla styrsystemen” stryks.<br />
Bifall till Sandro Scoccos förslag. Avslag på Johan Kanmerts förslag.<br />
Avslag på Sven-Erik Sveeds förslag. Bifall till Bo Bernhardssons förslag.<br />
151
Beträffande Helene Petterssons förslag föreslås en textändring: ”Verksamheten<br />
ska präglas av öppenhet och möjlighet till insyn. De anställdas<br />
möjlighet till yttrande- och meddelandefrihet ska inte inskränkas.”<br />
Bifall till Emil Högbergs förslag. Avslag på Dan Gabrielssons förslag.<br />
Beträffande Carina A Elgestams med fleras förslag på sidan 29, rad 28,<br />
följande omskrivning: ”Bostadspolitiken är en oundgänglig del av den<br />
generella välfärden och utgör det fjärde benet i välfärdspolitiken utöver<br />
vård, skola, omsorg.” Beträffande Mats Sjöströms förslag föreslås följande<br />
omskrivning: ”…formen av vård, skola, omsorg under förutsättning att<br />
det finns underlag för flera alternativ. I detta avseende är förutsättningar<br />
olika i glesbygd och tätbefolkade områden.”<br />
152<br />
Kongressen beslöt:<br />
Motioner<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motioner som rör avsnittet<br />
Välfärdspolitiken.<br />
Partiprogram<br />
att bifalla Kristina Svenssons tilläggsförslag på sidan 27, rad 18,<br />
att bifalla Lena Lindgrens med flerastilläggsförslag på sidan 27, rad 18,<br />
att bifalla Carina A Elgestams tilläggsförslag på sidan 27, rad 19,<br />
att bifalla partistyrelsens ändringsförslag på sidan 27, rad 38 (med<br />
anledning av Carl Thams tilläggsförslag, som drogs tillbaka),<br />
att bifalla Sandro Scoccos tilläggsförslag på sidan 27, rad 38,<br />
att avslå Johan Kanmerts stryknings- och tilläggsförslag på sidan 28,<br />
rad 7,<br />
att avslå Sven-Erik Sveeds tilläggsförslag på sidan 28, rad 7,<br />
att bifalla partistyrelsens ändringsförslag på sidan 28, rad 22-23<br />
(med anledning av Mats Sjöströms förslag),<br />
att bifalla Bo Bernhardssons med fleras ändringsförslag på sidan 28,<br />
rad 27,<br />
att bifalla partistyrelsens ändringsförslag på sidan 28, rad 32 (med<br />
anledning av Helene Petterssons tilläggsförslag),<br />
att bifalla Emil Högbergs ändringsförslag på sidan 28, raderna 32-33,<br />
att avslå Dan Gabrielssons tilläggsförslag på sidan 28, efter rad 33,<br />
att avslå Johan Kamnerts tilläggsförslag på sidan 29, rad 28,<br />
att bifalla partistyrelsens ändringsförslag på sidan 29, rad 28 (med<br />
anledning av Carina A Elgestams med fleras tilläggsförslag),
att i övrigt bifalla förslaget till partiprogram sidorna 27-29.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 11.7 var därmed avslutad.<br />
Ordförande: Lena Hallengren<br />
Sekreterare: Birthe Nordengard och Lars Westbratt<br />
Dagordningens punkt 9.4 (fortsatt behandling)<br />
Programförslagets fjärde kapitel ”Socialdemokratisk<br />
samhällssyn i dag” – avsnittet Arbete och tillväxt<br />
(Programförslaget sidorna 30–32)<br />
Tidigare behandlad på sidan 127 i del 1.<br />
Dagordningens punkt 11.8<br />
Utlåtande över motioner som rör avsnittet Arbete och<br />
tillväxt<br />
(Häftena M1, sidorna 219–233 och U1, sidorna 58–67)<br />
Föredragande: Wanja Lundby-Wedin<br />
Debatt<br />
Lars-Ove Jansson, Värmland: I motion 712 i häfte M6 föreslås att det ska<br />
föras in utöver full sysselsättning att denna fulla sysselsättning också ska<br />
vara meningsfull.<br />
I utlåtandet från partistyrelsen anses motionen besvarad med motiveringen<br />
att arbetsmarknadspolitiken inte berörs i förslaget till partiprogram.<br />
Man skriver att frågor av den karaktären mera hör hemma i vardagspolitiken.<br />
Jag är inte riktigt nöjd med det svaret. Därför har jag ett yrkande om<br />
tillägg till partiprogrammets skrivning på sidan 30, rad 29. Det står: ”Full<br />
sysselsättning är ett socialt likaväl som ett ekonomiskt mål.” Där vill jag<br />
ha in ordet ”meningsfull”.<br />
I övrigt yrkar jag bifall till partistyrelsens utlåtande över motion 712.<br />
Hemma i Värmland brukar vi säga att det ordnar sig, och efter det att<br />
Wanja har pratat med mig vet jag att det kommer ett förslag. Jag säger<br />
redan nu att jag ställer mig bakom det förslaget.<br />
Wanja Lundby-Wedin, partistyrelsens föredragande: Medan vi försöker<br />
att ta reda på om det är några fler som har synpunkter på det här förslaget<br />
vill jag bemöta det som är sagt.<br />
Man kan tycka att det borde strömma till folk till talarstolen när vi diskuterar<br />
arbete och tillväxt därför att det är så oerhört viktigt. Men det<br />
kan samtidigt vara ett bevis på att vi har landat rätt när vi har jobbat med<br />
153
partiprogrammet. Vi har en sådan stark enighet kring det faktum att<br />
arbete och tillväxt hänger samman med varandra, vi har så stark uppslutning<br />
kring full sysselsättning, rätten till ett arbete och rätten till det goda<br />
arbetet. Under det här avsnittet tar vi upp hur viktigt det är att alla får ett<br />
arbete som är utvecklande, att man har rätt till inflytande över sitt arbete<br />
och över sin arbetstid. Man ska också kunna förena arbetet med ansvar<br />
för hem och familj.<br />
Det yrkande som nu har framställts handlar om rätten till ett meningsfullt<br />
arbete. Som yrkandet var utformat ville Lars-Ove att det skulle stå<br />
att vi vill ha en full och meningsfull sysselsättning. Full sysselsättning är<br />
ett begrepp som står för sig självt. Samtidigt är det en finess att lyfta in<br />
begreppet meningsfull. Det kanske inte är alla som tänker på det när vi<br />
talar om ett utvecklande arbete, att det också handlar om att arbetet i sig<br />
ska vara meningsfullt.<br />
Jag vill föreslå att vi gör ett tillägg på sidan 30, rad 36. Vid meningen<br />
som börjar med ”Socialdemokratins tillväxtpolitik bygger på …” lägger vi<br />
till ”rätten till ett meningsfullt arbete med goda arbetsvillkor inom alla<br />
delar av arbetslivet”. Därmed har jag förstått och ni har hört att Lars-Ove<br />
har fått sitt yrkande tillgodosett. Jag yrkar bifall till det förslaget.<br />
Sedan finns det ytterligare ett yrkande. Det är möjligen så, Bo<br />
Andersson från Stockholm, att du har varit uppe i den här frågan tidigare.<br />
Jag vet att man har gjort så ibland, att man har gått upp och talat på flera<br />
punkter för att vinna lite tid. Att alltid väva in demokratin har du tagit<br />
upp tidigare också. Här har du ett förslag angående sidan 31, rad 9 där<br />
det talas om att nyföretagande och entreprenörskap ska främjas och att<br />
kooperativ företagsamhet ska stimuleras. Bosse vill att det ska stå:<br />
”Nyföretagande och entreprenörskap som bidrar till rättvisa, demokrati<br />
och effektivitet ska främjas.”<br />
I likhet med dig Bosse tycker jag att det är självklart att vi ska ha ett<br />
företagande, liksom ett arbetsliv, som präglas av effektivitet, rättvisa och<br />
demokrati. Men jag tycker inte att det är företagandet i sig som är det<br />
bidragande utan det är det faktum att vi har en stark demokrati.<br />
Inledningsvis i partiprogrammet sägs det att demokratin alltid ska vara<br />
överordnad marknaden. På arbetsplatserna är det starka fackliga organisationer<br />
som ska se till att vi har ett nyföretagande och entreprenörskap<br />
och ett arbetsliv med enskilda arbetsplatser som präglas just av rättvisa,<br />
demokrati och effektivitet.<br />
Jag tycker att ditt yrkande vänder det hela i fel ordning. Av det skälet<br />
yrkar jag avslag på det förslaget och bifall till partistyrelsens förslag på<br />
den här punkten. När det gäller motionerna föreligger intenågot annat<br />
yrkande än partistyrelsens förslag.<br />
Ilija Batljan, Stockholms län: Ordförande! Kamrater! Partistyrelsen har<br />
varit ovanligt sparsam när det gäller formuleringar som rör barns och<br />
154
ungdomars villkor i sitt förslag till partiprogram. Samtidigt kan vi konstatera<br />
att dagens arbetsliv i Sverige inte ger de förutsättningar som män<br />
och kvinnor behöver för att de ska kunna förena arbete och familj fullt<br />
ut.<br />
I de olika undersökningar som har gjorts konstaterar man att arbetsgivarna<br />
är minst sagt mycket njuggt inställda till föräldraskap. Arbetarrörelsens<br />
andra gren, fackföreningsrörelsen, har inte heller gjort några<br />
fantastiska insatser på det här området. Därför är det väldigt viktigt att<br />
partiprogrammet handlar om barnafödande och ett barnvänligt arbetsliv.<br />
Partiprogrammet ska mer handla om framtiden än om gårdagens ägardiskussioner.<br />
I enlighet med detta yrkar jag att det införs ett nytt stycke under avsnittet<br />
Arbete och tillväxt, sidan 30, rad 11 som lyder: ”Barnafödandet<br />
handlar om välfärd och livschanser. Det handlar också om framtiden och<br />
därmed om den ekonomiska utvecklingen. Ett barnvänligt och tolerant<br />
arbetsliv är centralt för att kvinnor och män ska kunna uppfylla sina livsmål<br />
när det gäller barn och föräldraskap. Socialdemokratin strävar efter<br />
ett barnvänligt samhälle.”<br />
Wanja Lundby-Wedin, partistyrelsens föredragande: Ilja, jag vill börja<br />
med att tacka dig. Jag tycker att du på ett utmärkt sätt har beskrivit hur<br />
viktigt det är att vi pratar om hur man ska kunna förena arbetsliv och<br />
familjeliv. Man ska ha rätten och friheten att välja barn i den meningen<br />
att arbetslivet ska ha sådana betingelser att det är möjligt att förena med<br />
ansvar för barn.<br />
I dag är det tyvärr väldigt många som väljer bort barn beroende på<br />
otrygga anställningsformer, deltidsarbete eller annat som gör att man<br />
känner att man inte kan ta ansvar för att skaffa barn. Det är en väldigt<br />
viktig del som du har tagit upp. Därför vill jag yrka bifall till ditt förslag.<br />
Vi har bara kort skrivit lite längre fram under det här avsnittet att de som<br />
har barn måste kunna kombinera familje- och yrkesliv. Nu infogar vi det<br />
i inledningen där det talas om arbete och välfärd. Jag tycker att det passar<br />
där.<br />
Det är en liten sak som jag skulle vilja ta bort ur ditt förslag, och det är<br />
två ord: ”och tolerant”. Ilja har skrivit i förslaget att det handlar om framtiden<br />
och den ekonomiska utvecklingen, att det är centralt med ett barnvänligt<br />
och tolerant arbetsliv. Jag vill mönstra ut begreppet tolerant när vi<br />
diskuterar detta med rättigheter och jämlikhet. ”Tolererar” låter som om<br />
det var jag som stod här uppe och tolererade någonting där nere. Om inte<br />
du har någonting emot det, Ilja, kan vi kanske enas om att ta bort<br />
begreppet tolerant och säga att ett barnvänligt arbetsliv är centralt?<br />
I övrigt: Tack ska du ha, Ilja. Jag yrkar bifall till ditt förslag.<br />
155
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 2:6, 9:4 och 8, 13:7, 32:2-3,<br />
42:5, 43:11-12, 56:29-30 och 32-33, 88:2-3, 117, 118, 119, 120, 121,<br />
122, 123, 125:3-4, 126, 127, 128, 129, 130, 131, 132, 158:2, (186), (187),<br />
(188), (190), 681:3, 712 och 746:1<br />
att bifalla motionerna 32:3, 122, 123, 127, 128, 129 attsatsens första<br />
del samt 158:2 med hänvisning till programförslaget,<br />
att avslå motionerna 9:4, 13:7, 43:11-12, 56:29, 126 och 129<br />
attsatsens andra del,<br />
att anse motionerna 42:5 och 681:3a besvarade med hänvisning till<br />
programförslaget,<br />
att anse motionerna 2:6, 32:2, 56:30 och 32, 88:3, 117, 120, 121,<br />
125:3-4, 681:3, 712 och 746:1 besvarade med hänvisning till<br />
utlåtandet,<br />
att<br />
anse motionerna 56:33, 88:2, 118, 119 och 132 besvarade med<br />
hänvisning till förslaget till politiska riktlinjer,<br />
att anse motionerna 9:8, 130 och 131 besvarade med hänvisning till<br />
utlåtandet och till de politiska riktlinjerna.<br />
För beslutsförslag rörande motionerna 186, 188 och 190 hänvisas till<br />
samlingsutlåtandet över de motioner, som saknar attsatser eller som sammanfattar<br />
synpunkter rörande flera av programmets avsnitt i en enda attsats<br />
av innebörden att motionens synpunkter ska beaktas.<br />
Förslag till partiprogram sidorna 30–32.<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Lars-Ove Jansson, Värmland: Tillägg sidan 30, rad 29: ”...full och<br />
meningsfull sysselsättning är ett socialt likväl som ekonomiskt mål.”<br />
Bo Andersson, Stockholm: Ändring sidan 31, rad 9: ”Nyföretagande och<br />
entreprenörskap som bidrar till rättvisa, demokrati och effektivitet ska<br />
främjas.”<br />
156<br />
Ilija Batljan, Stockholms län: Tillägg av nytt stycke sidan 30, rad<br />
11:”Barnafödandet handlar om välfärd och livschanser. Det handlar<br />
också om framtiden och därmed den ekonomiska utvecklingen. Ett<br />
barnvänligt och tolerant arbetsliv är centralt för att kvinnor och män ska<br />
kunna uppfylla sina livsmål när det gäller barn och föräldraskap.<br />
Socialdemokratin strävar efter ett barnvänligt samhälle.” (Stryker sedan<br />
orden ”och tolerant”)
Wanja Lundby-Wedin, programkommissionens föredragande: Tillägg<br />
sidan 30, rad 36 med följande lydelse: ”Socialdemokratins tillväxtpolitik<br />
bygger på rätten till ett meningsfullt arbete med goda arbetsvillkor inom<br />
alla delar av arbetslivet”.<br />
Bifall till Ilija Batljans tillägg sidan 30, med strykningen av orden ”och<br />
tolerant”.<br />
Lars-Ove Jansson, Värmland: Bifall till föredragandes yrkande.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
Motionerna<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motioner som rör avsnittet<br />
Arbete och tillväxt.<br />
Partiprogrammet<br />
att bifalla Ilija Batljans ändrade tilläggsförslag på sidan 30, rad 11,<br />
att bifalla partistyrelsens tilläggsförslag på sidan 30, rad 36 (med<br />
anledning av Lars-Ove Janssons förslag),<br />
att avslå Bo Anderssons ändringsförslag på sidan 31, rad 9,<br />
att i övrigt bifalla förslaget till partiprogram sidorna 30-32.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 11.8 var därmed avslutad.<br />
Dagordningens punkt 9.4 (fortsatt behandling)<br />
Programförslagets fjärde kapital ”Socialdemokratisk<br />
samhällssyn i dag” – avsnittet Det gröna folkhemmet<br />
(Programförslaget sidorna 32-33)<br />
Tidigare behandlad på sidan 153 i del 1.<br />
Dagordningens punkt 11.9<br />
Utlåtande över motioner som rör avsnittet Det gröna<br />
folkhemmet<br />
(Häftena M1 sidorna 234-240 och U1 sidorna 68-70)<br />
Föredragande: Niklas Nordström<br />
157
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 1:10, 52:3, 56:10, 133, 134,<br />
135, 136, 137, (186), (187), (188) och (190)<br />
att bifalla motionerna, 1:10, 56:10 och 135 med hänvisning till<br />
programförslaget,<br />
att avslå motionerna 137 och 52:3,<br />
att<br />
att<br />
anse motion 133 besvarad med hänvisning till förslaget till<br />
politiska riktlinjerna,<br />
anse motion 134 besvarad med hänvisning till programförslaget<br />
och till utlåtandet,<br />
att anse motion 136 besvarad med hänvisning till utlåtandet och till<br />
förslaget till politiska riktlinjer.<br />
För beslutsförslag rörande motionerna 186, 187, 188 och 190 hänvisas<br />
till det särskilda utlåtande programkommissionen gjort över motioner<br />
som saknar attsatser eller har en enda sammanfattande attsats för flera<br />
olika synpunkter.<br />
Förslag till partiprogram sidorna 32-33.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
Motionerna<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motioner som rör avsnittet<br />
Det gröna folkhemmet.<br />
Partiprogrammet<br />
att bifalla förslaget till partiprogram sidorna 32-33.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 11.9 var därmed avslutad.<br />
Dagordningens punkt 9.4 (fortsatt behandling)<br />
Programförslagets fjärde kapitel ”Socialdemokratisk<br />
samhällssyn i dag” – avsnittet Den europeiska unionen<br />
(Programförslaget sidorna 38-39)<br />
Tidigare behandlad på sidan 157 i del 1.<br />
158
Dagordningens punkt 11.11<br />
Utlåtande över motioner som rör avsnittet<br />
Den europeiska unionen<br />
(Häftena M1, sidorna 260-268 och U1, sidorna 80-83)<br />
Föredragande: Björn von Sydow<br />
Debatt<br />
Jan Andersson,svenska s-gruppen i Europaparlamentet: Det är lite svårt,<br />
för jag har inget eget yrkande på det här avsnittet. Jag tänkte yrka bifall<br />
till Emil Högbergs förslag. Det handlar om det som skiljer EU-samarbetet<br />
från annat internationellt samarbete.<br />
EU-samarbetet är inte bara ett mellanstatligt samarbete, utan det har<br />
också överstatliga inslag. Vi stiftar gemensamma lagar på miljöområdet,<br />
om den inre marknaden och liknande. Det är ett samarbete mellan stater,<br />
men också för medborgarna. Medborgarna har ett direkt inflytande i<br />
EU-samarbetet genom att de väljer sina företrädare, precis som de väljer<br />
sina företrädare till kommuner, landsting och riksdagen. Men detta kommer<br />
inte riktigt fram.<br />
Det har blivit bättre i partiprogrammet, även om jag inte tycker att det<br />
riktigt kommer fram. Särskilt påtagligt är det i motionssvaren. Där sägs<br />
det om EU-samarbetet att den överstatliga delen är någonting som vi<br />
nästan tvingas till, men som vi egentligen inte vill utan måste ta till oss.<br />
Jag ska ge några exempel på att det överstatliga samarbetet behövs.<br />
Motsatsen är att enskilda länder har vetorätt. Skulle det ha funnits<br />
vetorätt till exempel på arbetsrättens och arbetsmiljöns områden, vem<br />
tror att vi då skulle få en EU-MBL, vilken snart är på väg.<br />
Jag har själv erfarenhet av tillgången till allmänhetens handlingar –<br />
alltså öppenheten inom EU. Det förslag som nu ligger hade aldrig varit<br />
möjligt om ett enskilt land hade haft vetorätt och Europaparlamentet<br />
inte hade haft medbeslutanderätt.<br />
I ett utvidgningsperspektiv blir detta oändligt mycket tydligare. Är det<br />
så att EU ska ha lagstiftningsmakt på vissa områden, ska då ett enskilt<br />
land få förhindra det som de andra länderna vill göra? Det gäller till<br />
exempel om 26 länder vill genomföra någonting medan det 27:e landet<br />
inte vill vara med. Det fanns en tid när det var så, och då var det Margaret<br />
Thatcher som hela tiden bromsade EU:s utveckling.<br />
Utifrån detta tycker jag att de skrivningar som Emil har kring mellanstatlighet<br />
och överstatlighet och Europaparlamentet är bättre, och jag<br />
yrkar bifall till dessa förslag.<br />
Birgitta Ahlqvist, Norrbotten: Ordförande! Partikamrater! Vi från<br />
Norrbotten föreslår ett tillägg på sidan 38, rad 8. Det står om regioner<br />
och kommuner i texten, men vi vill gärna få med ordet nationer före<br />
159
egioner. Vi anser att samverkan och erfarenhetsutbyte mellan nationer<br />
är minst lika viktigt.<br />
Majvi Härling, Skåne: Ordförande! Partikamrater! Jag är inte lika positiv<br />
som Jan Andersson. Har samarbetet inom EU blivit så som det står i<br />
programmet? Har vi ett samarbete där vi kan påverka?<br />
Klyftorna har i stället ökat. De som har det svårt har i stället fått det<br />
svårare. EU-medlemskapet har inte hjälpt. Arbetslösheten har inte heller<br />
minskat. Företagen skulle inte flytta om man sade ja till EU. Vad har<br />
hänt? Jo, det ena företaget efter det andra avvecklar och flyttar.<br />
Jag har skrivit att man ska stryka detta, men egentligen tycker jag att<br />
hela avsnittet talar rakt emot hur verkligheten ser ut. Vi måste kunna<br />
påverka. Vi skriver här ett partiprogram, men det är många av frågorna<br />
som ska avgöras av EU. Kan någon tala om för mig vad som har blivit<br />
bättre med EU-medlemskapet? Jag vet det inte.<br />
Här står ingenting om EMU. Men jag hoppas verkligen att det blir ett<br />
nej till EMU, så att det inte också blir pengarna som blir avgörande.<br />
Åsa Westlund,Studentförbundet: Vi i Socialdemokratiska studentförbundet<br />
är över huvud taget ganska nöjda med förslaget till partiprogram. Vi<br />
är speciellt nöjda med skrivningarna om den vidgade jämlikhetssynen<br />
och välfärdspolitiken.<br />
Men ännu viktigare är det att den ständigt närvarande diskussionen<br />
om demokrati är med i partiprogrammet i princip överallt – utom när vi<br />
kommer till just det här avsnittet. Här handlar plötsligt demokratin bara<br />
om att förankra beslut. Det kan väl inte vara så att socialdemokratin<br />
egentligen vill lösa problemet med det demokratiska underskottet i den<br />
europeiska unionen genom att förankra besluten bättre?<br />
Vi borde här, liksom i det övriga partiprogrammet, utgå från människornas<br />
inflytandemöjligheter. Det är ett människornas Europa som vi<br />
vill ha, inte staternas.<br />
Studentförbundet har ganska radikala uppfattningar om den europeiska<br />
unionen. Vi vill ta makten från byråkrater och i viss mån från ministerrådet.<br />
Vi vill flytta makten närmare människorna, till de folkvalda. Jag<br />
tänker inte framställa något sådant yrkande här därför att jag inte tror att<br />
det har så stor chans att gå igenom. Däremot tänker jag yrka bifall till<br />
Emil Högbergs förslag och Stockholms läns förslag.<br />
Jag tycker att de ändringar som Emil Högberg föreslår är ganska<br />
modesta, och jag hoppas att vi här kan gå med på dem. De speglar det<br />
europeiska samarbetet betydligt bättre än vad partiprogrammets skrivningar<br />
gör i dag. Jag tycker också att de tar lite mer avtryck i människors<br />
vardag än i staters och ministrars vardag.<br />
160<br />
Emil Högberg,Stockholms län: Vi har i vår delegation diskuterat stycket<br />
om den europeiska unionen. Vi har kommit fram till att vi inte tycker att
det riktigt beskriver den europeiska unionen på ett sanningsenligt sätt.<br />
EU är ju en helt unik hybrid med ett mellanstatligt och ett överstatligt<br />
samarbete. Vi tycker inte att det framgår av dagens programförslag.<br />
Därför är våra fyra yrkanden följande:<br />
På sidan 38, rad 2, vill vi ha en ny inledning: ”EU är både ett mellanstatligt<br />
samarbete och en överstatlig union – en union både för människorna<br />
och för medlemsstaterna.”<br />
På sidan 39 vill vi ha följande förändring på raderna 8-9: ”De enskilda<br />
medlemsländerna är viktiga för demokratin inom EU. EU:s demokratiska<br />
legitimitet förstärks i medlemsländerna genom att EU-frågorna<br />
hela tiden integreras i det politiska arbetet där .”<br />
På sidan 39 vill vi ha följande fortsättning på rad 12: ”För att medborgarnas<br />
direkta inflytande ska vara tydligt har Europaparlamentet en<br />
central roll.”<br />
Slutligen vill vi ha ett nytt sista stycke från och med sidan 39, rad 21 i<br />
partiprogrammet: ”Gemensamma åtaganden för EU:s medlemmar<br />
förutsätter gemensam lagstiftning i vissa fall, men kan också uppnås<br />
genom beslut om gemensamma mål, där medlemsstaterna är fria att välja<br />
sina egna vägar för att nå målen.”<br />
Vi tycker att detta på ett betydligt bättre sätt beskriver den europeiska<br />
union som vi sedan några år tillbaka är medlemmar i.<br />
Rolf Wiberg, Gävleborg: Kamrater! Under rubriken Den europeiska<br />
unionen på sidan 39, raderna 4 och 5 yrkar på vi följande ändring:<br />
”...skulle möta kraven på demokratisk förankring i medlemsländerna, en<br />
ökad insyn för medborgarna i beslutsprocessen och politisk slagkraft i de<br />
gemensamma åtagandena ...”<br />
Det går inte att ha en demokratisk förankring utan insyn. Sverige är<br />
väldigt öppet samhälle och bör därför visa vägen och en vilja till detta<br />
genom att skriva in det i partiprogrammet. Därför yrkar vi bifall till vårt<br />
förslag om ändring.<br />
Björn von Sydow, partistyrelsens föredragande: Partivänner! Vårt medlemskap<br />
i unionen är ett långsiktigt arbete. Det är en mycket viktig del<br />
för vår nation och för våra mellanmänskliga relationer.<br />
Utvidgningen av EU kommer att innebära att stora delar av Europa<br />
kommer att vara medlemmar, delar i den europeiska unionen. Vi ser<br />
ingen mening i att försöka att isolera oss. I verkligheten är vi beroende av<br />
våra grannar i alla viktiga hänseenden ekonomiskt och socialt när det gäller<br />
människornas möjligheter att finna gemensamma tak.<br />
En kärnpunkt är: Ska vår nationella demokrati utgöra grunden för vårt<br />
arbete i EU? Partiprogrammet syftar till att svara ja på den frågan. Det<br />
är vår nationella demokrati som är mest utvecklad och som därigenom<br />
gör det möjligt att åstadkomma de gemensamma tagen i EU under<br />
förutsättningen att de kan hanteras i vårt nationella system.<br />
161
162<br />
Vi har inget intresse av att EU blir en organisation där de befolkningsstora<br />
staterna dominerar av det skälet att de är befolkningsmässigt<br />
stora och har stora ekonomier. Det är ett dilemma för unionen, men det<br />
är ett dilemma som måste lösas genom att varje land har sin nationella<br />
demokrati som bas för sitt handlande i den europeiska unionen.<br />
Vi vill ha ett starkt EU. Ett enat Europa kan vara en motpol och en<br />
motkraft till andra krafter i det internationella fältet. Det kan vara en<br />
samarbetspartner och en motkraft. EU är en stark motpart till Förenta<br />
staterna i många hänseenden. Sveriges och våra grannländers intressen<br />
tas till vara långt bättre om vi kan hålla samman än om vi är splittrade.<br />
Det här är utgångspunkten när vi i programkommissionen har utarbetat<br />
våra förslag. Vi vill säga följande om yrkandena.<br />
Vi vill bifalla Birgitta Ahlqvists förslag om att ordet nationer ska sättas<br />
in före ordet regioner.<br />
Som jag uppfattade det innehåller Majvi Härlings inlägg en varning<br />
för att EU inte har nått det som vi kanske vill att EU ska nå. Men inte<br />
är det någon lösning att ta bort exemplen om de centrala politiska målen<br />
såsom full sysselsättning, ekologisk utveckling och hållbara skattebaser.<br />
Jag yrkar avslag på Majvis förslag.<br />
Jag yrkar bifall till Rolf Wibergs förslag om ökad insyn och öppenhet.<br />
Det går just i riktning mot att förstärka de nationella demokratiska<br />
processerna.<br />
Mot detta ställs Emil Högbergs serie av yrkanden som också Jan<br />
Andersson och Åsa Westlund har anslutit sig till. Vår bedömning är att<br />
dessa yrkanden pekar i riktning mot att bejaka elementet av överstatlighet<br />
i Europeiska unionen. Det finns ett sådant element. Det hade vi ögonen<br />
öppna för när vi genom folkomröstningen sade ja. Men det är inte<br />
en ödesbunden utveckling, och det är inte säkert att den är bra, sett från<br />
demokratisk utgångspunkt.<br />
Under senare år har vi haft en ganska tveksam utveckling när det gäller<br />
kommissionen och dess beslutsfattande, det som står för överstatlighet.<br />
Vi har sett att både de europeiska premiärministrarna och de europeiska<br />
statscheferna i den sammansättningen har varit drivande, och det<br />
är ren mellanstatlighet. Detsamma gäller det utrikespolitiska samarbetet<br />
inom unionen. Det är mellanstatligt. Varje land kan driva sin ståndpunkt<br />
långt.<br />
Det gör att vi anser att vår text, som skildrar utvecklingen framåt, är väl<br />
avvägd mellan elementen av intern demokrati i medlemsländerna och<br />
EU som ett samverkansarbete under många former, där överstatlighet i<br />
den traditionella meningen inte ska vara det som på förhand ska anses<br />
vara vare sig effektivast eller utan problem när det gäller demokrati.<br />
Det betyder att jag vill yrka avslag på alla Emils yrkanden. Jag uppfattade<br />
att det hade gjorts instämmanden i dem från Jan Andersson och Åsa<br />
Westlunds sida. Förslaget från partistyrelsen innebär följaktligen avslag på<br />
dessa yrkanden.
Jan Andersson, svenska s-gruppen i Europaparlamentet: Partikamrater!<br />
Jag ska inte göra så stor affär av det här. Trots allt har skrivningarna förbättrats.<br />
Men de pekar inte särskilt mycket framåt. Det är knappast den<br />
situation som vi har i dag.<br />
Det lagstiftningsarbete som sker inom EU – som vi anser vara viktigt<br />
när det gäller den inre marknaden, miljöområdet, arbetsrättsområdet,<br />
arbetsmiljöområdet – är till 70 procent överstatligt. Av Björns inlägg<br />
skulle man inte kunna tro det. Men så är det faktiskt. Och hade det inte<br />
varit på det sättet hade vi knappast fått någon EU-MBL, som jag sade<br />
tidigare. Vi skulle inte ha fått igenom viktiga förslag på arbetsmiljöområdet<br />
och öppenhetsreglerna.<br />
Vi borde faktiskt gå i spetsen för att enskilda länder inte ska bromsa<br />
utvecklingen. Det är till nytta för oss och för utvecklingen inom EU. Dit<br />
hör också Europaparlamentet. Vem ska utöva den demokratiska kontrollen<br />
när beslut fattas med majoritet i rådet? Jo, givetvis parlamentet. Då<br />
kan inte de nationella parlamenten göra det.<br />
I det här avseendet tycker jag att vårt program tyvärr är något defensivt.<br />
Det är som det är i dag, det som är i dag är bra och vi tittar knappast<br />
framåt.<br />
Björn von Sydow, partistyrelsens föredragande: Tack, Jan, för dina generösa<br />
ord om att du tycker att programmet har blivit förbättrat. Vi har<br />
verkligen lagt ned möda för att få det väl avvägt.<br />
Du var inne på en sak som för mig är en kärnpunkt och som är ett problem<br />
när det gäller frågan om vägen framåt. Emil och du pratar om<br />
Europaparlamentet. Det är klart, är man van vid det svenska systemet<br />
med kommuner, landsting och riksdag är ju den folkvalda församlingen<br />
det naturliga instrumentet för att kräva ut ansvar. Men vad skulle hända<br />
om vi följde den vägen? Det skulle betyda att de länder som har 60–80<br />
miljoner invånare och som har väldigt många företrädare i Europaparlamentet<br />
skulle ha ett starkt inflytande.<br />
Hur skulle det gå med ett land som har 8 miljoner invånare? Hur skulle<br />
det gå med ett land som Estland som kanske kommer upp i 1,2 miljoner<br />
invånare? Där finns ett problem i den demokratiska ansvarskedjan som<br />
förstärks av att vi vet att Europas väljare i fallande grad deltar i valen. När<br />
man röstar gör man det många gånger som en reaktion mot det som man<br />
tydligen sätter upp som det mest centrala i den demokratiska processen,<br />
nämligen den nationella situationen.<br />
Kort sagt: Mången gång tycks det vara så att man röstar emot regeringen,<br />
och det uttrycks i valet till Europaparlamentet. Detta säger jag<br />
därför att vi står inför en mycket central och komplicerad frågeställning:<br />
Vem ska kontrollera de beslut som fattas i unionen? Vår mening är att än<br />
så länge är det mycket som pekar på att de nationella systemen är de som<br />
har god möjlighet att reglera hur det ena eller det andra landet ska handla<br />
i de unionella organen.<br />
163
Det finns ingen enkel ansvarsväg som påminner om hur vi har det i en<br />
nation av vår typ med knappt 10 miljoner invånare, i en nation som<br />
Tyskland med 80 miljoner invånare eller i en liten nation med få invånare.<br />
Det är ett viktigt problem, men det löses icke genom de inlägg och<br />
de förslag som har kommit från dem som är anhängare av Europaparlamentets<br />
förstärkta kontrollmekanismer när det gäller kommissionen<br />
och annat.<br />
Jag vidhåller partistyrelsens förslag, men tackar också Jan för de generösa<br />
orden om programkommissionens arbete.<br />
Leif Hansen, Gävleborg: Partivänner! I portalparagrafen i Europeiska<br />
unionens fördrag sägs att man ska föra en marknadsliberal politik inom<br />
unionen enligt principerna om en öppen marknad med konkurrens. I vårt<br />
partiprogram borde vi skriva in att vi inte ställer upp på det. Vi ställer upp<br />
inom unionen för att verka för en demokratisk socialism och blandekonomi.<br />
Jag yrkar därför att det görs ett tillägg på sidan 38, rad 21: ”Vi vill inom<br />
unionen verka för demokratisk socialism och för blandekonomi.” Det är<br />
mycket ovanligt att grupper av länder talar om vilken politik som ska<br />
gälla, men det har man alltså gjort inom EU. Vissa länder säger att politiken<br />
ska föras efter vissa religiösa riktlinjer, men här har man sagt att det<br />
ska vara på detta sätt.<br />
Sedan har jag ett annat yrkande som gäller sidan 38, rad 31. Där säger<br />
partistyrelsen att man ska förebygga och hantera kriser genom ett nära<br />
samarbete med FN. Då måste vi också tala om att det är detta som gäller.<br />
Därför kunde man lägga till: ”utan militära insatser och utan våld<br />
förebygga och hantera kriser i nära samarbete med FN”.<br />
Det vore bra för partiet om vi som socialdemokrater hade uppfattningen<br />
att det ska vara utan militära insatser och utan våld.<br />
Emil Högberg,Stockholms län: Jag måste vända mig till Björn von Sydow.<br />
Det låter när han argumenterar som att jag har yrkat på att vi ska skapa<br />
en europeisk federation med ett lagstiftande europeiskt parlament. Det<br />
är inte så. Jag måste upprepa två av mina yrkanden.<br />
Det första är att vi ska beskriva den europeiska unionen som den är.<br />
Den är en blandning av ett överstatligt och ett mellanstatligt samarbete.<br />
Om du yrkar avslag på det vill jag fråga dig: Tycker du inte att det är en<br />
sådan blandning?<br />
Det andra yrkandet är att Europaparlamentet har en central roll.<br />
Tycker du inte att Europaparlamentet har en central roll, eftersom du vill<br />
avslå mitt yrkande?<br />
Björn von Sydow, partistyrelsens föredragande: Partivänner! När det gäller<br />
Leifs yrkanden vill jag förespråka att vi bifaller det första: ”Vi vill inom<br />
164
unionen verka för demokratisk socialism och för blandekonomi.”<br />
Egentligen kan man säga att hela vårt programarbete här ska verkställas<br />
av oss där vi agerar, och det gäller kommuner och hela vägen uppåt. Men<br />
jag tycker att du har en poäng när du säger att EU själv i sina fördrag<br />
arbetar med den typen av angivelser.<br />
Ditt andra yrkande vill jag yrka avslag på. Jag uppfattar det som så att<br />
du välkomnar EU:s engagemang i fredsfrämjande hänseenden och knutet,<br />
naturligtvis, till Förenta nationernas uppdrag. Men jag kan säga att<br />
det är en brist i dagens värld på fredsfrämjandeförmåga och på militär<br />
och civil kapacitet. Det är säkert flera av oss som har undrat vad FN gör.<br />
Men Kofi Annan har nu sagt flera gånger att FN själva inte mäktar med<br />
att ta på sig alla uppgifter som skulle behövas. Det gör att många inom<br />
FN, inklusive Kofi Annan, välkomnar att det kommer att kunna finnas<br />
väl förberedda europeiska styrkor i samverkan med andra nationer. Det<br />
handlar alltså om att använda hela bredden av EU:s förmåga.<br />
Under den gångna våren, när inbördeskriget blommade ut i<br />
Makedonien, tänkte jag gång på gång: Tänk om vi hade varit färdiga och<br />
hade haft EU:s militära och civila organ, det vill säga poliser och rättsmyndigheter,<br />
och om vi hade kunnat stödja Javier Solana, då kanske det<br />
hade räckt med 500-700 man innan skotten började komma. Tänk om<br />
Solana inte bara hade haft EU:s politiska och ekonomiska morot med sig,<br />
utan om vi också hade kunnat vara med och icke varit beroende av ett<br />
veto från ett land som kanske Förenta staterna, som tvekade att låta Nato<br />
gå in igen. Därför vill jag avstyrka förslaget.<br />
Slutligen till Emils kommentar: De förändringar som ni föreslår är<br />
ideologiska liksom hela vårt program. Det är en verklighetsbeskrivning<br />
genom ett par glasögon. Det är i brytningen mellan verklighet och idéer<br />
som det sker. Den lilla brytning som ni menar att ni vill tillföra står inte<br />
för mycket. Men ni tycker nog ändå att ni har löst mer av de demokratiska<br />
problemen än vad kommissionen har gjort. Det gör att vi från vår<br />
sida vill avstyrka de här yrkandena och förespråkar att program- och<br />
redaktionsutskottets yrkande antas i dessa delar.<br />
Sedan har jag några bifallsyrkanden till andra inlägg.<br />
Leif Hansen, Gävleborg: Ordförande! Björn von Sydow har talets gåva.<br />
Men jag ska läsa upp partistyrelsens text igen: ”EU måste förbättra sin<br />
förmåga att förebygga och hantera kriser i nära samarbete med FN.” Det<br />
är ju bra. Det var därför som jag ville att vi skulle lägga till orden ”utan<br />
militära insatser och utan våld”. Försvarsministern gick lite förbi det här.<br />
Det är ju ingen mening med att partistyrelsen skriver att EU ska kunna<br />
förbättra sin förmåga, för då kunde man också ha tagit med det här. Jag<br />
yrkar än en gång bifall till mitt förslag till tillägg.<br />
165
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 1:4, 2:4, 7:5, 13:8, 42:4, 56:21,<br />
(78), 86:4, 156, 157, 158:1, 159, 160, 163, 164, 165, 166, 173:2, 175:1,<br />
(186), (190) och 310:3<br />
att bifalla motionerna 2:4, 7:5, 42:4, 56:21, 86:4, 156, 163,166<br />
och173:2 första delen, med hänvisning till programförslaget,<br />
att avslå motionerna 13:8 och 310:3,<br />
att anse motionerna 157, 158:1, 164 och 165 besvarade,<br />
att anse motionerna 1:4 och 159:4 besvarade med hänvisning till<br />
utlåtandet<br />
att anse motion 160 och 173:2 andra delen, besvarad med hänvisning<br />
till förslaget till politiska riktlinjer,<br />
att anse motion 175:1 besvarad med hänvisning till programförslaget.<br />
För beslutsförslag rörande motionerna 78, 186 och 190 hänvisas till samlingsutlåtandet<br />
över de motioner, som saknar attsatser eller som sammanfattar<br />
synpunkter rörande flera av programmets avsnitt i en enda attsats<br />
av innebörden att motionens synpunkter ska beaktas.<br />
Förslag till partiprogram sidorna 38-39.<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Jan Andersson, svenska s-gruppen i Europaparlamentet: Yrkar bifall till<br />
Emil Högbergs förslag.<br />
Birgitta Ahlqvist, Norrbotten: Tillägg sidan 38, rad 8: ordet ”nationer”<br />
sätts in före ordet ”regioner”.<br />
Majvi Härling, Skåne: Strykning sidan 38, rad 1-3: ”Samarbetet inom<br />
EU är en utlöpare av det nationella politiska arbetet i kommuner, i regionala<br />
organ och i riksdagen. Detta samarbete ökar möjligheterna att hävda<br />
centrala politiska mål.”<br />
Åsa Westlund,Studentförbundet: Yrkar bifall till Emil Högbergs förslag.<br />
166<br />
Emil Högberg, Stockholms län: Ändring sidan 38, ny inledning: ”EU är<br />
både ett mellanstatligt samarbete och en överstatlig nation – en union<br />
både för människorna och för medlemsstaterna.”<br />
Ändring, sidan 39, rad 8-9: ”De enskilda medlemsländerna är viktiga för<br />
demokratin inom EU. EU:s demokratiska legitimitet förstärks i med-
lemsländerna genom att EU-frågorna hela tiden integreras i det politiska<br />
arbetet där…”<br />
Tillägg, sidan 39, fortsättning på rad 12: ”För att medborgarnas direkta<br />
inflytande ska vara tydligt har Europaparlamentet en central roll.”<br />
Ändring, nytt sista stycke från och med rad 21: ”Gemensamma åtaganden<br />
för EU:s medlemmar förutsätter gemensam lagstiftning i vissa<br />
fall, men kan också uppnås genom beslut om gemensamma mål, där<br />
medlemsstaterna är fria att välja sina egna vägar för att nå målen.”<br />
Rolf Wiberg, Gävleborg: Ändring sidan 39, rad 4-5. Ändring: ”...möta<br />
kraven på demokratisk förankring i medlemsländerna, en ökad insyn för<br />
medborgarna i beslutsprocesserna och politisk slagkraft i de gemensamma<br />
åtagandena… ”<br />
Leif Hansen, Gävleborg: Tillägg sidan 38, rad 21 efter ”gränsöverskridande”:<br />
”Vi vill inom unionen verka för demokratisk socialism och för<br />
blandekonomi. Vi måste poängtera var vi står.”<br />
Tillägg sidan 38, rad 31 efter ”förmåga”: ”att utan militära insatser och<br />
utan våld förebygga och hantera kriser i nära samarbete med FN.”<br />
Björn von Sydow, programkommissionens föredragande: Avslag på Emil<br />
Högbergs ändringsförslag, sidan 38, rad 1. Avslag på Majvi Härlings ändringsförslag<br />
sidan 38, raderna 1-3. Bifall till Birgitta Ahlqvists förslag till<br />
tillägg sidan 38, rad 8. Bifall till Leif Hansens förslag till tillägg sidan 38,<br />
rad 21. Avslag på Leif Hansens förslag till ändring sidan 38, rad 31. Bifall<br />
till Rolf Wibergs förslag till ändring på sidan 39, raderna 4-5. Avslag på<br />
Emil Högbergs förslag till ändring sidan 39, raderna 8-9. Avslag på Emil<br />
Högbergs förslag till tillägg sidan 39, rad 12. Avslag på Emil Högbergs förslag<br />
till ändring sidan 39, raderna 21-23.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt<br />
Motionerna<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motionerna på området<br />
Den europeiska unionen.<br />
Partiprogrammet<br />
att efter försöksvotering avslå Emil Högbergs med fleras ändringsförslag<br />
på sidan 38, rad 1,<br />
att avslå Majvi Härlings ändringsförslag på sidan 38, raderna 1-3,<br />
att bifalla Birgitta Ahlqvists tilläggsförslag på sidan 38, rad 8,<br />
att bifalla Leif Hansens tilläggsförslag på sidan 38, rad 21,<br />
167
att avslå Leif Hansens tilläggsförslag på sidan 38, rad 31,<br />
att bifalla Rolf Wibergs ändringsförslag på sidan 39, raderna 4-5<br />
att efter försöksvotering avslå Emil Högbergs med fleras ändringsförslag<br />
på sidan 39, raderna 8-9,<br />
att avslå Emil Högbergs med fleras tilläggsförslag på sidan 39, rad 12,<br />
att avslå Emil Högbergs med fleras ändringsförslag på sidan 39, rad 21,<br />
att i övrigt bifalla förslaget till partiprogram sidorna 38-39.<br />
Därmed var behandlingen av dagordningens punkt 11.11 avslutad.<br />
Dagordningens punkt 9.4 (fortsatt behandling)<br />
Programförslagets fjärde kapitel ”Socialdemokratisk<br />
samhällssyn i dag” – avsnittet Kunskapssamhället<br />
(Programförslaget sidorna 34-36)<br />
Tidigare behandlad på sidan 158 i del 1.<br />
Dagordningens punkt 11.10<br />
Utlåtanden över motioner som rör avsnittet<br />
Kunskapssamhället<br />
(Häftena M1, sidorna 241-259 och U1, sidorna 70-79)<br />
Föredragande: Åke Gustavsson<br />
Ordförande: Tomas Eneroth<br />
Debatt<br />
Rolf Wiberg, Gävleborg: Kamrater! När det gäller kunskapssamhället vill<br />
vi på sidan 35, rad 8, byta ut ”kunskapsförmedlande” till ”kunskapsstimulerande”.<br />
I mitten på sidan 35, rad 31, hade vi från början ett förslag att även ha<br />
med förskola. Men vi kan tänka oss ett nytt yrkande där som inte ändrar<br />
vår princip. Efter ”samhällets regi” kan vi tänka oss: ”Långsiktigt ska<br />
detta gälla även förskolan.” Det är alltså vårt nya yrkande.<br />
På sidan 36, rad 7, vill vi stryka ”tvär” i ordet tvärforskning. Vi menar<br />
att det inte finns något i det sammanhanget som vi kan kalla för ”tvärforskning”,<br />
utan yrkar att det ordet ska strykas.<br />
168<br />
Peter Jonsson,Norra Älvsborg: Ordförande! Kongresskamrater! Först och<br />
främst vill jag yrka bifall till andra attsatsen i motion 145. Där står att<br />
gymnasieskolan bör bli en obligatorisk skolform. Jag vill att programoch<br />
redaktionsutskottet för in den texten på ett lämpligt ställe på sidorna<br />
34 och 35.
Jag utgår från att i det kunskapssamhälle som jag ser i framtiden befinner<br />
sig barn, ungdomar och skola i en kedja av olika nivåer i deras kunskapsinhämtning.<br />
Förskola för alla är det första steget in i ett lärande där<br />
alla barns förutsättningar ska tas till vara och utvecklas på ett tidigt stadium.<br />
Samarbetet mellan förskola och grundskola är i dag en naturlig del av<br />
vardagen och ses som mycket positivt. Men när man närmar sig slutet på<br />
grundskolan betygssätter vi våra ungdomar utifrån ett betygssystem som<br />
är kränkande för många elever. Övergången mellan grundskola och gymnasieskola<br />
ska inte vara ett hot utan en möjlighet. Därför tror jag att en<br />
obligatorisk gymnasieskola skulle medföra ett samarbete mellan grundskola<br />
och gymnasieskola som skulle kunna utvecklas och hitta nya pedagogiska<br />
lösningar för att tillgodose alla elevers behov och möjligheter.<br />
Också dagens betygssystem skulle förändras från grunden.<br />
I partistyrelsens utlåtande över motionens andra attsats sägs att man<br />
måste kunna pröva förvärvsarbete och att man ska kunna välja andra<br />
alternativ, till exempel folkhögskolan. Det är grunden för att man inte<br />
har tillstyrkt den attsatsen. Jag tror att man kan hitta olika lösningar med<br />
ett ökat samarbete mellan samhällets olika aktörer, näringsliv och andra<br />
utbildningsanordnare.<br />
Så, partikamrater, en sammanhållen förskola, grundskola och gymnasieskola<br />
skulle vara ytterligare ett steg i en socialdemokratisk skola där vi<br />
tar till vara alla elevers kunskaper och behov.<br />
Tjänstgörande ordförande: Innan jag lämnar över ordet till Kicki Johansson<br />
vill jag bara passa på att ge er kära ombud en eloge, för det är fantastiskt<br />
att se hur väl ni fyller talartiden och ändå inte överskrider den. Jag tycker<br />
att ni gör det oerhört bra, måste jag säga!<br />
Kicki Johansson,Örebro län: Partikamrater! I dag går alltför många elever<br />
från grundskolan direkt till det individuella programmet på gymnasieskolan.<br />
Vi kan också se att många<br />
7-9-skolor tenderar att bli allt mer treämnesfixerade. Undersökningar<br />
visar att allt fler barn och ungdomar upplever stress i skolan i dag.<br />
I förslaget till nytt partiprogram står på sidan 35 under rubriken Det<br />
livslånga lärandet: ”Lärande och tänkande är individuella processer.<br />
Förskolan bildar grunden för det livslånga lärandet.” Det är början på en<br />
vision, en vision som partistyrelsen utvecklar i sitt utlåtande på sidan 51<br />
i U4. Jag citerar: ”För barnens skull är det viktigt att ha ett helhetsperspektiv<br />
på hela barn- och ungdomstiden. Det är nödvändigt att åstadkomma<br />
ett gott samarbete mellan olika skolformer. På lång sikt ser partistyrelsen<br />
däremot en utveckling där olika stadier spelar ut sin roll i en<br />
vision om en skola för barn och ungdomar med individuella utvecklingsplaner.”<br />
169
Visst borde det väl vara så att våra barn och ungdomar går igenom skolan<br />
olika snabbt. En del kryper försiktigt, andra går stadigt, en del<br />
springer eller hoppar på olika sätt, men mot samma mål. Det är i dag, här<br />
och nu, som vi ska ge visionen om framtidens skola. Den här visionen<br />
måste också vara tydlig i partiprogrammet om skolan ska kunna förändras<br />
åt det håll som partistyrelsen ger uttryck för.<br />
Därför yrkar jag på ett tillägg till förslaget till partiprogram på sidan<br />
35, rad 10 efter meningen ”Lärande och tänkande är individuella processer.”<br />
Tillägget lyder: ”För barnens skull är det viktigt att ha ett helhetsperspektiv<br />
på hela barn- och ungdomstiden. Därför måste samarbete<br />
och utbyte mellan olika skolformer och stadier utvecklas. Vägen genom<br />
ungdomsskolan kan se olika ut beroende på förutsättningar och behov.<br />
Den stadielösa skolan är målet.”<br />
Kent Waltersson,Östergötland: Partikamrater! Jag tycker att det är bra att<br />
partistyrelsen i sitt förslag till partiprogram tar sin utgångspunkt i de<br />
samhällsförändringar som äger rum. Egentligen kanske det är så att vi<br />
inte bara lever i ett samhälle i förändring, utan att vi också har att förhålla<br />
oss till ett föränderligt samhälle som någon form av konstant tillstånd.<br />
Det kanske är i det perspektivet som utbildning och kunskap ska<br />
sättas in som det viktigaste verktyget för människor att hantera det här<br />
föränderliga tillståndet.<br />
Utbildningens roll under 1900-talet har förändrats något alldeles fantastiskt.<br />
Jag kan jämföra med min egen far, som är född på 1930-talet.<br />
Han föddes i ett industrisamhälle där utbildning var att gå igenom en<br />
sex- eller sjuårig folkskola. Man trodde sig veta vad man skulle arbeta<br />
med, vad man skulle göra, var man skulle bo, var någonstans i den sociala<br />
hierarkin man skulle befinna sig. Utbildning var något som var en förberedelse<br />
för vuxenlivet, något som alla var tvungna att gå igenom.<br />
I dag säger vi till våra barn och ungdomar: Ni måste förbereda er för<br />
det oförutsägbara. Varsågod och välj. Välj utifrån intresse, men du måste<br />
lyckas. Du måste lyckas i skolan, du måste lyckas med din utbildning. Vi<br />
lägger ett stort ansvar på våra barn och ungdomar. Därmed blir naturligtvis<br />
lusten att lära vidare genom livet väldigt viktig. Det är därför bra<br />
att det livslånga lärandet, från förskolan och uppåt, betonas i förslaget.<br />
Det är bra att kunskapssamhället i skrivningarna kopplas till fördelningspolitik,<br />
tillväxt och välfärd. Men jag saknar ett resonemang om<br />
samverkan och betydelsen av lokalt inflytande och decentralisering,<br />
decentralisering som en princip.<br />
Därför har jag ett förslag till följande tillägg: ”För att anta utmaningen<br />
om ett livslångt lärande som omfattar alla behöver individen, fackliga<br />
organisationer, arbetsgivare, stat och kommuner satsa på utbildning. För<br />
socialdemokratin går vägen till en utbildning som bygger på individens,<br />
samhällets och arbetslivets behov via decentralisering. Den goda utveck-<br />
170
lingen är beroende av att politiken ställer höga krav på kvalitet och likvärdighet,<br />
utvärdering och uppföljning, samtidigt som vi ger förtroende<br />
och utrymme för utbildare och elever.”<br />
Jag tror nämligen att det är så att en mål- och resultatstyrd skola,<br />
decentralisering och lokalt inflytande hela tiden är en svår balansgång<br />
mellan å ena sidan en auktoritär uppifrånstyrning som lägger sig i, å<br />
andra sidan att politiken riskerar att gömma sig bakom luddiga mål och<br />
överlåta åt verksamheten att sköta sig själv. Ingen av dessa strategier leder<br />
till en bra skolutveckling. Decentraliseringens kreativa möjligheter ligger<br />
i stället någonstans, tror jag, i en klok kombination av yttre tryck och inre<br />
frihet. Det är därför som det är så viktigt att i principprogrammet slå fast<br />
decentralisering som en långsiktig strategi.<br />
Jörgen Danielsson, Södermanland: Ordförande! Partivänner! Jag vill börja<br />
med att fästa er uppmärksamhet på det som står på sidan 35, rad 22 som<br />
lyder: ”När de går ur grundskolan ska alla elever ha nått läroplanens mål.”<br />
Läroplanen är ett viktigt måldokument för skolan, men den är dock<br />
bara ett av de måldokument som finns. Det finns kursplaner, det finns<br />
programmål för gymnasiet, det finns lokala måldokument, vi har skollagen<br />
och det finns skol-FS, det vill säga en så kallad författningssamling.<br />
Som jag förstår har programkommissionen här försökt att få fram ett<br />
tydligt mål. Ambitionen är att elever ska få de redskap de behöver för<br />
vidare studier och för att bli ansvarstagande samhällsmedborgare. Men<br />
med denna skrivning blir det otydligt. Man gör ett redskap för skolan till<br />
ett mål för socialdemokratisk skolpolitik.<br />
För att ytterligare problematisera formuleringen i denna skrivning tänker<br />
jag mig det värsta scenariot, må Gud förbjuda, en borgerlig regering<br />
som skriver om läroplanen så att den får ett helt annat innehåll som vi<br />
inte kan ställa oss bakom. Då blir det omöjligt om vi har en skrivning i<br />
partiprogrammet där vi pekar på att läroplanen är själva målet.<br />
Fram till att någon från partistyrelsen hittar en annan formulering<br />
yrkar jag att den meningen stryks.<br />
Majvi Härling, Skåne: Ordförande! Partikamrater! Jag tänkte prata om<br />
förskolan. Det är riktigt att den har ett nära samarbete med skolan. Men<br />
ni ska också veta att när våra sexåringar kommer in i skolans värld är den<br />
inte anpassad till dessa små.<br />
Vad jag har yrkat på är att man ska få lov att vara barn även när man<br />
är sex år. Jag har ingenting emot ett lärande, men tycker att det ska ske<br />
på barnens villkor och inte på våra.<br />
Som det ser ut i dag är det för lite personal i våra så kallade nollklasser.<br />
Det är stora barngrupper. Det måste hela tiden vara en pedagogisk<br />
anpassning så att man får vara barn och får lov att leka så att man kanske<br />
inte gör det när man kommer upp i högre årskurs i skolan. Den tid som<br />
171
arnen har att vara små barn ska de få lov att ha den rätten. Därför vill<br />
jag på rad 28, där det står att förskolan bildar grunden för det livslånga<br />
lärandet, ha tillägget ”och där de får vara barn” eller ungefär den formuleringen.<br />
Det är inte så många veckor sedan man i ett program visade hur våra<br />
små stapplade fram när de skulle hämta sin mat i skolbespisningen. De<br />
har alltså tre olika ställen att vistas på under en dag. Vi som är vuxna klarar<br />
inte alltid detta. Barnen går till sin förskola. De ska gå till en skolbespisning<br />
i en stimmig miljö. Sedan ska de till ett fritis där det kanske är<br />
lika stimmigt.<br />
Raimo Pärssinen, Gävleborg: Ordförande! Partivänner! I förslaget till<br />
partiprogram, sidan 35 står det så här: ”Förskolan bildar grunden för det<br />
livslånga lärandet och ska ses som en del av den generella välfärdspolitiken<br />
på samma sätt som skolan.” Sedan kommer någonting som definitivt<br />
måste vara en lapsus. Det står att grundskolan och gymnasieskola ska<br />
vara avgiftsfria liksom all högskoleutbildning. Men var finns förskolan<br />
då? Är det så att vi ska se förskolan som en viktig del i den generella välfärdspolitiken,<br />
ska naturligtvis också förskolan på sikt bli avgiftsfri.<br />
Partiprogrammet ska ju syfta långsiktigt och blicka en bra bit in i framtiden.<br />
Därför föreslår partistyrelsen att vi ska sikta in oss på en veckoarbetstid<br />
som är 30 timmar. Jag utgår från att det måste vara en lapsus<br />
när man har glömt förskolan här och inte att det finns långsiktiga ekonomiska<br />
hinder som gör att man har valt att ta bort denna del.<br />
Vi i Gävleborg ser det som en lapsus, men det finns ett yrkande. Därför<br />
yrkar jag också bifall till Rolf Wibergs förslag tidigare i debatten.<br />
Åke Gustavsson, programkommissionens föredragande: Kongresskamrater!<br />
Jag ska försöka att gå igenom motionerna ganska systematiskt. Jag<br />
ska bara göra ett par reflexioner inledningsvis.<br />
Den första gäller kunskapssamhället. Där har vi vida och stora ambitioner,<br />
nämligen att ge alla – inte några och inte de flesta – möjligheter<br />
och förutsättningar till kunskap. Det är det ena målet och det är viktigt.<br />
Det andra är att vi ska skapa ett verkligt kunskapssamhälle byggt på<br />
både bildning och utbildning.<br />
Den tredje utgångspunkten är den vidare ambitionen att alla ska ha<br />
möjlighet att växa som människor.<br />
Detta är de vägledande principerna i det avsnitt som vi nu har att diskutera.<br />
Därefter ska jag gå över till yrkandena eftersom tiden är något pressad.<br />
Först Peter Jonssons yrkande om att göra gymnasieskolan till en obligatorisk<br />
skolform: Vi i programkommissionen tror inte på det, därför att<br />
väldigt många av eleverna som lämnar grundskolan har faktiskt andra<br />
planer, andra intressen och är kanske studietrötta. För många av dem<br />
172
skulle det vara direkt kontraproduktivt att fortsätta i en gymnasieskola.<br />
En del kanske vill fortsätta i den utmärkta skolformen folkhögskola eller<br />
gå ut i förvärvsarbete. Med detta som motiv yrkar jag avslag på det<br />
yrkandet.<br />
Kent Waltersson har ett långt yrkande om det livslånga lärandet, som<br />
landar i att det ska omfatta alla och att flera ska vara involverade i det.<br />
Han ställer krav på decentralisering, och han kräver att den borde<br />
uttrycka ett behov av att politiken ställer högre krav på kvalitet och så<br />
vidare. Detta tycker jag är viktiga synpunkter, men de hör faktiskt mer<br />
hemma under riktlinjerna som vi har anledning att diskutera. Sedan håller<br />
jag gärna med Kent Waltersson om att förändring på sitt sätt är ett<br />
konstant tillstånd, att ständigt förändra samhället. Det i sin tur minskar<br />
inte utan ökar snarare behovet av aktivitet i kunskapssamhället.<br />
Sedan kommer jag in på Rolf Wibergs yrkanden. Det handlar mer om<br />
ordfrågor. På sidan 35, rad 8 vill han byta ut ordet ”kunskapsförmedlande”<br />
i följande mening: ”Undervisning är ett lagarbete som ska bygga<br />
på respekt både för lärarens kunskapsförmedlande roll och för den studerandes<br />
vilja och förmåga till ansvar för det egna lärandet.”<br />
Vi har diskuterat det här, och ”kunskapsstimulerande” är ett ganska<br />
oklart uttryck. Därför vidhåller vi det mera raka uttrycket ”kunskapsförmedlande”.<br />
Jag yrkar alltså avslag på det yrkandet.<br />
När det gäller Kicki Johanssons yrkande skulle jag vilja säga som jag sade<br />
för en liten stund sedan om Kent Walterssons förslag, att detta är en typisk<br />
diskussion som faktiskt hör hemma i riktlinjerna. Här är man till och<br />
med inne på att diskutera läroplanen, och det är väl inte riktigt det uppdrag<br />
som man ska ha att fullfölja i ett partiprogram.<br />
Jörgen Danielsson yrkar att följande mening på sidan 35, rad 22 ska<br />
strykas: ”När de går ut grundskolan ska alla elever ha nått läroplanens<br />
mål.” Jag tycker att det är fel att stryka den meningen. Vi har ju en politisk<br />
utgångspunkt, självklart, att ställa krav på skolan, att skolan ska<br />
kunna ge alla barn en chans till en, om inte fullödig så i vart fall någorlunda<br />
hygglig, utbildning. Jag uppfattar det snarare som att man kapitulerar<br />
något inför de svårigheter som finns i skolan. Tvärtom ska man se<br />
dem som en utmaning.<br />
Sedan har vi diskussionen om förskolan, som Rolf Wiberg har tagit upp.<br />
På sidan 35, rad 32 vill han lägga till att långsiktigt bör detta gälla även<br />
förskolan. Det stycket lyder i sin helhet: ”Förskolan bildar grunden för<br />
det livslånga lärandet och ska ses som en del av den generella välfärdspolitiken<br />
på samma sätt som skolan. Grundskola och gymnasieskola ska<br />
vara avgiftsfria liksom all högskoleutbildning i samhällelig regi.”<br />
Ni från Gävleborg har en poäng när ni säger att det inte sker någon<br />
uppföljning när det gäller förskolan. För att markera viljeinriktningen<br />
föreslår programkommissionen som ett sätt att möta det här yrkandet att<br />
vi efter ”ska vara avgiftsfri liksom all högskoleutbildning i samhällelig<br />
173
egi” lägger till följande meningar: ”Sänkta avgifter i förskolan är ett viktigt<br />
steg i samma riktning. Riktningen är att den ska vara avgiftsfri.”<br />
Därmed har vi tillgodosett det kravet.<br />
Rolf Wiberg vill på sidan 36, rad 7 ta bort ordet ”tvärvetenskaplig”. Det<br />
står för närvarande ”tvär- och mångvetenskaplig forskning”. Man kan<br />
naturligtvis diskutera det här. Vi har funnit det naturligt, eftersom båda<br />
begreppen förekommer i diskussionen, att ta med ”tvär- och mångvetenskaplig<br />
forskning”. Det är skälet till programkommissionens förslag.<br />
I dag på morgonen lade Karl Petersen från Norrbotten fram ett förslag<br />
under kulturavsnittet, sidan 36. Han vill ha ett tillägg på rad 30 efter<br />
meningen som avslutas med ”av landet”. Tillägget lyder så här: ”Kulturen<br />
ger livskvalitet och är ett kitt som svetsar samman människor från olika<br />
generationer och länder. Kulturen har kraft att hålla samman hembygden<br />
och är därmed en viktig faktor för regional utveckling och tillväxt.” Det<br />
yrkar vi bifall till.<br />
Utöver det gick beslutsamhetens friska hy i eftertankens kranka blekhet<br />
över något hos Bengt Westman,som tidigare hade ett yrkande om de<br />
nationella minoriteterna. Därför vill vi till Karl Petersens förslag, som vi<br />
instämmer i, lägga till att i detta ska också ingå att hävda och stödja<br />
nationella minoriteters möjligheter att behålla och utveckla sitt språk och<br />
sin kultur.<br />
Därmed tror jag att jag har gått igenom alla yrkanden.<br />
Jörgen Danielsson, Södermanland: Partivänner! Jag finner anledning att<br />
replikera på Åke Gustavssons svar utifrån vad jag försökte säga. Jag vill inte<br />
på något sätt ändra kraven på skolan, utan det handlar om en formulering<br />
som enligt min uppfattning blir väldigt knepig. Det blir fel att i detta<br />
sammanhang peka på att läroplanen är den viktiga delen och att det är<br />
den som vi ska uppnå när det finns så många andra delar som också<br />
påverkar vilka krav man ställer på eleverna. I det tidigare stycket har man<br />
redovisat vilken syn vi har på skolan. Det tycker jag är en bra text.<br />
I och med att partistyrelsen inte vill lyssna på detta och försöka hitta<br />
en annan formulering, som jag talade om när det gäller detta att försöka<br />
få bort läroplanen, och i större utsträckning skriva att man ställer krav<br />
eller vill ge eleverna de redskap som de behöver för vidare studier och för<br />
att bli ansvarstagande samhällsmedborgare – det är ju det som är målet<br />
för våra barn och ungdomar i skolan – så vidmakthåller jag att meningen<br />
stryks.<br />
Kicki Johansson, Örebro län: Tidigare i eftermiddag pratade vi om att<br />
partiprogrammet står för målen, medan de politiska riktlinjerna talar om<br />
hur man ska nå målen. Jag tycker att partistyrelsen tydligt har pekat ut<br />
en vision i sina utlåtanden. Det är en vision om en helhetssyn. Det livslånga<br />
lärandet kräver en helhetssyn, så det ordet är oerhört väsentligt för<br />
174
att man ska kunna förstå hur allting kommer att hänga ihop. Man har<br />
också uttryckt en vision om en stadielös skola. Det är väl verkligen en<br />
vision, utan att man för den skull på något sätt talar om läroplaner!<br />
Läroplaner har ingenting med denna vision att göra, utan det talas om en<br />
helhetssyn.<br />
Jag yrkar fortfarande bifall till mitt tillägg.<br />
Raimo Pärssinen, Gävleborg: Kära ombud! Nu vill partistyrelsen att vi ska<br />
skriva in maxtaxan i partiprogrammet, som långsiktigt ska sikta framåt.<br />
Sänkta avgifter i förskolan är ett viktigt steg i samma riktning, säger<br />
föredraganden. Och vi inför ju maxtaxan nu vid årsskiftet – äntligen! I<br />
våra politiska debatter säger vi att maxtaxan är det första steget mot en<br />
avgiftsfri förskola, men inte ens detta förmår man från partistyrelsen att<br />
skriva in i partiprogrammet.<br />
Därför yrkar jag återigen bifall till Rolf Wibergs förslag om en avgiftsfri<br />
förskola.<br />
Kent Waltersson, Östergötland: Partikamrater! Det gäller mitt förslag<br />
kring decentralisering som någon form av princip eller strategi. Jag har<br />
naturligtvis inget emot att föra fram det i de politiska riktlinjerna, men<br />
jag tycker ändå att det kan höra hemma i partiprogrammet eftersom det<br />
är en viktig princip. Det är ett sätt för socialdemokratin att hitta en väg<br />
att hantera människors berättigade önskan om mer inflytande och större<br />
ansvar. Det är ett sätt att bemyndiga elever och lärare och de människor<br />
som jobbar med utbildning och som på olika sätt befinner sig i utbildningssystemet.<br />
Vi kan måla upp ett alternativ för dem som handlar om<br />
sådant som decentralisering, brukarinflytande, lokalt inflytande och<br />
ansvar. Det kan vi sätta mot å ena sidan de krafter i samhället som menar<br />
att det är marknaden, att välja med fötterna och att fungera på en marknad<br />
som ska vara det avgörande, å andra sidan dem som ropar på mer<br />
centralstyrning och detalj- och regelstyrning. Här kan vi sätta upp ett<br />
tredje alternativ. Därmed, mina vänner, tycker jag att detta hör hemma i<br />
partiprogrammet.<br />
Skulle man roa sig med att studera detaljnivån när det gäller andra<br />
saker i partiprogrammet så tycker jag mig åtminstone kunna hitta ett<br />
antal punkter där man väljer att vara betydligt mer detaljerad än att tala<br />
om principer för lokalt inflytande och decentralisering på skolans område.<br />
Ann Hedbom, Gävleborg: Jag yrkar bifall till Gävleborgs förslag både när<br />
det gäller avgiftsfria förskolor och synen på kunskapen. Kunskap är inte<br />
någonting som man förmedlar, utan det är någonting som man jobbar sig<br />
fram till själv. Därför kan inte en skola dela ut kunskap som man delar ut<br />
mjölk eller måltider, utan det är någonting som man ska stimulera.<br />
Bifall till Gävleborgs förslag på båda punkterna!<br />
175
Åke Gustavsson,programkommissionens föredragande: Jag ber om ursäkt<br />
för att jag glömde Majvi Härlings yrkande. Det gällde sidan 35, rad 28,<br />
där du vill ha följande inskrivet: ”Förskolan bildar grunden för det livslånga<br />
lärandet, där barnen får lov att vara barn.” Partistyrelsen yrkar bifall<br />
till den skrivningen. Till Gävleborg vill jag säga att texten faktiskt fortsätter.<br />
Det står: ”Grundskola och gymnasieskola ska vara avgiftsfria liksom<br />
all högskoleutbildning i samhällets regi.” Därefter är vårt förslag att<br />
vi hänger på en ny mening för att möta de här synpunkterna, nämligen:<br />
”Sänkta avgifter i förskolan är ett viktigt steg i samma riktning.” Det<br />
knyter då an till meningen innan, där vi säger att grundskola och gymnasieskola<br />
ska vara avgiftsfria. Det tycker jag är en ganska klar och viktig<br />
skrivning.<br />
Till Jörgen Danielsson vill jag säga att jag tycker att det är en olycklig<br />
signal om man tar bort meningen ”När de går ut grundskolan ska alla<br />
elever ha nått läroplanens mål.” Det är en signal om att det kanske inte<br />
är så viktigt, och det är skälet till att vi från partistyrelsens sida vill ha kvar<br />
den meningen.<br />
Självfallet kan man diskutera vad man ska och inte ska ha med i partiprogrammet<br />
och i riktlinjerna, Kicki Johansson och Kent Waltersson. Det<br />
är ju därför vi för den här debatten. Men detta är att gå in alltför detaljerat,<br />
enligt den bedömning som partistyrelsen gör. Därför yrkar vi avslag<br />
på de yrkandena.<br />
Ordförande: Lena Hallengren<br />
176<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 1:6, 2:5, 4:4, 12:7-8 i vad avser<br />
yrkandena om bildning, 56:24-25, (73), (78), 86:2, 92:4, 138:1, 139 första<br />
delen av attsatsen, 140, 141, 142:1-6, 143, 144, 145, 146:1-4, 147, 148,<br />
149, 150, 151, 152, 153, 154, 155, (186), (187), 400 och 822:1<br />
att bifalla motionerna 1:6, 2:5, 4:4, 56:24, 92:4, 138:1,139 första<br />
delen av attsatsen, 143, 144, 147, 153, 155 och 822:1 med hänvisning<br />
till programförslaget,<br />
att avslå motionerna 12:7, 12:8 vad avser dess yrkande om bildning,<br />
145:2 och 146:1-3,<br />
att anse motionerna 56:25, 140, 141, 142:1-6, 145:1,146:4 och 400<br />
besvarade med hänvisning till programförslaget,<br />
att anse motionerna 86:2, 148, 149, 150, 151, 152 och 154 besvarade<br />
med hänvisning till utlåtandet.<br />
För beslutsförslag rörande motion 73, 78, 186 och 187 hänvisas till det<br />
särskilda utlåtandet över de motioner som saknar attsats eller som samlar<br />
ihop synpunkter på flera avsnitt av programförslaget i en enda attsats.
Förslag till partiprogram sidorna 34-36.<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Rolf Wiberg, Gävleborg: Ändring sidan 35, rad 8: Byt ut ”kunskapsförmedlande”<br />
till ”kunskapsstimulerande”.<br />
Tillägg sidan 35, rad 32, efter meningen som slutar ”samhällelig regi”:<br />
”Långsiktigt ska detta gälla även förskola.”<br />
Strykning, sidan 36, rad 7 av ”tvär-” i ordet tvärforskning.<br />
Karl Petersen, Norrbotten: Tillägg sidan 36, rad 30 efter ”…av landet”:<br />
”Kulturen ger livskvalitet och är ett kitt som svetsar samman människor<br />
från olika generationer och länder. Kulturen har kraft att hålla samman<br />
hembygden och är därmed en viktig faktor för regional utveckling och<br />
tillväxt.”<br />
Tillägg sidan 36 rad 41: ”I detta ska också ingå att hävda och stödja<br />
nationella minoriteters möjligheter att behålla och utveckla sitt språk och<br />
sin kultur.” (I enlighet med Bengt Westmans tidigare yrkande.)<br />
Peter Jonsson, Norra Älvsborg: Avslag på programkommissionens utlåtande<br />
över motion 145:2 och bifall till attsatsen. Tilläggsförslag på sidan<br />
34 eller 35: ”Att gymnasieskolan blir obligatorisk skolform.”<br />
Kicki Johansson, Örebro län: Tillägg sidan 35 rad 10 efter ”Lärande och<br />
tänkande är individuella processer”: ”För barnens skull är det viktigt att<br />
ha ett helhetsperspektiv på hela barn och ungdomstiden. Därför måste<br />
samarbete och utbyte mellan olika skolformer och stadier utvecklas.<br />
Vägen genom ungdomsskolan kan se olika ut beroende på förutsättningar<br />
och behov. Den stadielösa skolan är målet.”<br />
Kent Waltersson, Östergötland: Tillägg sidan 34, rad 29: ”För att anta<br />
utmaningen om ett livslångt lärande som omfattar alla, behöver individen,<br />
de fackliga organisationerna, arbetsgivare, stat och kommuner satsa<br />
på utbildning. För socialdemokratin går vägen till en utbildning som<br />
bygger på individens, samhällets och arbetslivets behov via decentralisering.<br />
Den goda utvecklingen är beroende av att politiken ställer höga krav<br />
på kvalitet och likvärdighet, utvärdering och uppföljning, samtidigt som<br />
vi ger förtroende och utrymme för utbildare och elever.”<br />
Jörgen Danielsson, Södermanland: Strykning sidan 35, rad 22 av<br />
meningen: ”När de går ut grundskolan ska alla elever ha nått läroplanens<br />
mål.”<br />
Majvi Härling,Skåne: Tillägg sidan 35, rad 28 efter ”förskolan”: ”och där<br />
de får lov att vara barn.”<br />
177
Raimo Pärssinen, Gävleborg: Bifall till Rolf Wibergs förslag sidan 35, rad 32.<br />
Åke Gustavsson, programkommissionens föredragande: Bifall till Majvi<br />
Härlings yrkande på sidan 35. Avslag på Jörgen Danielssons yrkande.<br />
Avslag på yrkandena från Kicki Johansson och Kent Waltersson.<br />
Ann Hedbom, Gävleborg: Bifall till Rolf Wibergs ändringsförslag på sidan<br />
35, rad 8 och på sidan 35, rad 32.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
Motionerna<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 145:2,<br />
att i övrigt bifalla partistyrelsens utlåtande över motionerna som rör<br />
avsnittet Kunskapssamhället.<br />
Partiprogrammet<br />
att efter försöksvotering avslå Kent Walterssons tilläggsförslag på sidan<br />
34, rad 29,<br />
att avslå Peter Jonssons tilläggsförslag på sidan 34,<br />
att efter försöksvotering bifalla Rolf Wibergs ändringsförslag på sidan<br />
35, rad 8,<br />
att efter försöksvotering bifalla Kicki Johanssons tilläggsförslag på<br />
sidan 35, rad 10,<br />
att efter försöksvotering avslå Jörgen Danielssons strykningsförslag på<br />
sidan 35, rad 22,<br />
att bifalla Majvi Härlings tilläggsförslag på sidan 35, rad 28,<br />
att bifalla Rolf Wibergs tilläggsförslag på sidan 35, rad 32,<br />
att avslå Rolf Wibergs strykningsförslag på sidan 36, rad 7,<br />
att bifalla Karl Petersens tilläggsförslag på sidan 36, rad 30,<br />
att bifalla Karl Petersens tilläggsförslag på sidan 36, rad 41,<br />
att i övrigt bifalla förslaget till partiprogram sidorna 34-36.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 11.10 var därmed avslutad.<br />
Ajournering<br />
Kongressförhandlingarna ajournerades klockan 18.10.<br />
178
<strong>Tis</strong>dagen den 6 <strong>nov</strong>ember 2001<br />
Kvällens förhandlingar<br />
Kvällens förhandlingar inleddes klockan 19.34.<br />
Sekreterare: Heli Kärkkäinen och Ann-Sofie Hermansson<br />
Ordförande: Lena Hallengren<br />
Permission<br />
Bo Pettersson,Bohuslän, har beviljats permission onsdagen den 6 <strong>nov</strong>ember,<br />
klockan 19.00-23.00.<br />
Temagruppernas arbete<br />
Lena Hjelm-Wallén, partistyrelsen: Partivänner! Vi förde diskussioner i<br />
temagrupperna i går. Det var mycket givande diskussioner. Många goda<br />
förslag kom fram, och många av dem kan också partistyrelsen ställa sig<br />
bakom. Partistyrelsen har en särskild samordningsgrupp för att se över<br />
sådana här saker. Denna samordningsgrupp har sett till att det har producerats<br />
en del förslag som vi har delat ut till ombuden på bänkarna nu<br />
under middagspausen. Det gäller ändringsförslag i riktlinjetexten på de<br />
områden som ska behandlas i morgon och på torsdag förmiddag. Jag<br />
nämner vilka de är, så att alla är på det klara med att ni har fått alla handlingar.<br />
Det gäller först punkt 10.8.3, En människas röst, avsnittet Ett parti i<br />
vardagen. Det är också dagordningspunkt 10.7, En stark röst för solidaritet<br />
och fred. Sedan kommer dagordningspunkt 10.2.2, Vårt val av välfärdsmodell.<br />
Det gäller också punkt 10.2.3, Barnen främst och punkt<br />
10.2.4, En skola som ger kunskap och trygghet åt alla. Detta är torsdagens<br />
behandling. Det gäller även punkt 10.2.5, Ett liv i hälsa.<br />
De här ändringarna eller tilläggen, vilket det oftast är, rör förstärkningar<br />
och förbättringar av texten i riktlinjerna. Det handlar inte om att<br />
vi i förväg tar ställning till politiskt väsentliga frågor. Sådana yrkanden<br />
ska framställas här i talarstolen, och vi ska föra en debatt om dem under<br />
varje område. Detta är i stället ”enklare” skrivningsfrågor, om jag får kalla<br />
dem så.<br />
Jag vill också berätta något för kongressen. Några vet redan om det,<br />
och därför tycker jag att alla ska veta om det. Det pågår ett arbete runt<br />
riktlinjernas avsnitt Val av välfärdsmodell, sidorna 6–7. Arbetet pågår<br />
179
akom scenen här i denna samordningsgrupp på grundval av vad som<br />
sades i temagrupperna och i den diskussion som vi förde om partiprogrammet.<br />
Vi är inte färdiga med detta ännu, och förhoppningsvis kommer<br />
ett resultat av arbetet ut i morgon förmiddag. Jag vill ändå nämna<br />
det redan nu så att inte bara några kongressombud ska veta om det, utan<br />
hela kongressen.<br />
Dagordningens punkt 9.4 (fortsatt behandling)<br />
Programförslagets fjärde kapitel ”Socialdemokratisk<br />
samhällssyn i dag” – avsnittet Svensk säkerhetspolitik<br />
(Programförslaget sidan 39)<br />
Tidigare behandlad på sidan 168.<br />
Dagordningens punkt 11.12<br />
Utlåtande över motioner som rör avsnittet Svensk<br />
säkerhetspolitik<br />
(Häfte M1, motionerna 2:2-3, 7:4, 13:9, 56:23, 86:3, 167:1-2, 168:4-5<br />
och 3<strong>05</strong>:1 samt häfte U1, sidorna 83-85)<br />
Föredragande: Björn von Sydow<br />
180<br />
Inledning av Björn von Sydow<br />
Björn von Sydow, programkommissionens föredragande: Kongressdeltagare!<br />
Vi vill behålla vår militära alliansfrihet eftersom den ger oss<br />
säkerhet och politisk handlingsfrihet. Den bidrar till säkerhet och<br />
avspänning i vår region, och dessutom gör den det möjligt för oss att vara<br />
aktiva och med stor trovärdighet driva nedrustningsfrågor – inte minst<br />
kärnvapennedrustningsfrågorna. Tanken på att förlita sig på politiska<br />
beslut i Förenta staternas kongress är inte särskilt lockande – inte för oss<br />
i alla fall. Vi har vår riksdag.<br />
Sveriges militära alliansfrihet innebär inte utanförskap eller passivitet.<br />
Det är en sak att länder som nyligen har varit ockuperade av Nazityskland<br />
eller Sovjetkommunismen vill tillhöra en militärallians. Det har<br />
jag förståelse för. Det är inte konstigt att Polen med sin historia och sitt<br />
utsatta läge med landgränser i dag mot Vitryssland, Ukraina, Litauen,<br />
Tjeckien, Slovakien, Tyskland och Ryssland valde att bli medlem i Nato.<br />
Vårt grannland Polen är ett land som har upplevt existentiella hot under<br />
1900-talet, och jag kan förstå att Polen känner trygghet i att finnas under<br />
ett kärnvapenparaply. Det är ett moraliskt förståeligt beslut. Sverige<br />
däremot, som inte har ett underskott av säkerhet, behöver inte det som<br />
en militär allians kan innebära. Det skulle inte öka vår säkerhet. Därför<br />
är inte ett Natomedlemskap aktuellt för Sverige, och inte heller för vårt<br />
grannland Finland såvitt jag kan förstå. Ett Natomedlemskap skulle
innebära att vi underställer oss ett kärnvapensystem. Det är ett etiskt och<br />
moraliskt dilemma för en stat som inte känner några existentiella hot<br />
mot sin säkerhet.<br />
Vi var tidigare inne på EU:s krishantering. Den är ett viktigt tillskott<br />
i det europeiska säkerhetssystemet. Den har fördelar. Den innebär att<br />
man har en bredd av politiska, ekonomiska och humanitära instrument<br />
tillsammans med militär kapacitet. Där deltar Sverige med egna nationella<br />
beslut och förutsättningar. Jag tycker att det är glädjande att de<br />
opinionsundersökningar som har gjorts i vårt land visar helt annorlunda<br />
siffror när det gäller sympatier för Natomedlemskap än när det gäller att<br />
delta i EU:s militära krishantering. Det gäller långt in bland våra sympatisörer.<br />
Jag vill minnas att det i en av undersökningarna noterades att<br />
långt fler än 60 procent av våra egna sympatisörer förordar ett deltagande<br />
inom EU:s krishantering med dess civila och även militära komponenter.<br />
Att bygga upp en EU-armé eller att ingå ömsesidiga försvarsförpliktelser<br />
i någon form är en helt annan sak, som vi inte vill göra. Där är vi socialdemokrater<br />
ense.<br />
Partivänner! Från partistyrelsens och programkommissionens sida har<br />
vi ansett att det ska finnas en tydlighet i hur vi lägger fram dessa våra<br />
åsikter. Vi har därför gjort ett förslag till yrkande som jag här ska läsa upp<br />
och som innebär att vi lägger samman och gör det bästa av den text som<br />
finns i programförslaget och den text som finns i riktlinjerna. Jag läser:<br />
”Svensk säkerhetspolitik har som syfte att bevara vårt lands fred och<br />
självständighet, att trygga stabiliteten i vårt närområde och att bidra till<br />
att stärka internationell säkerhet. Sverige ska vara militärt alliansfritt.<br />
Alliansfriheten är ett viktigt säkerhetspolitiskt verktyg. Sverige har valt<br />
att spela en aktiv roll som medlare, brobyggare och samtalspartner vid<br />
internationella konflikter inom ramen för FN. Alliansfriheten ger oss<br />
handlingsfrihet att driva en självständig politik i krislägen och även i frågor<br />
som nedrustning och kärnvapenavveckling. Som militärt alliansfria<br />
kan vi välja att ställa oss neutrala i en eventuell krigssituation.”<br />
Kongressombud! Det var förslaget från partistyrelsen och programkommissionen<br />
till utformningen av denna text i programmet.<br />
Debatt<br />
Tage Wass, Norrbotten: Ordförande, partivänner! Svensk utrikespolitik<br />
anpassar sig mer och mer till EU. Svensk neutralitetspolitik har då hamnat<br />
i ett politiskt mellanläge. Regeringen försöker nu baxa svensk säkerhetspolitik<br />
närmare EU-samarbetet. Jag yrkar att neutraliteten skrivs in i<br />
det nya partiprogrammet. Krafter inom regeringen verkar nu på egen<br />
hand, och utan debatt inom partiet, vara på väg att driva in Sverige i EU:s<br />
egen armé. Vi förändrar därmed en 200-årig freds- och neutralitetspolitik.<br />
Inför EU-inträdet sades det att EU inte skulle bli någon militär organisation,<br />
utan ett fredsprojekt. Men nu är EU-medlemsländer med<br />
181
stormsteg på väg in i en militärallians. Nu byggs det upp elitförband där<br />
Sverige bidrar. Man måste vara naiv om man inte ser att vi är på väg in i<br />
en gemensam EU-armé.<br />
Trovärdigheten för neutraliteten måste öka. Den bygger på trovärdighet.<br />
Nu ska vi tydligen nöja oss med att vara militärt alliansfria, vilket ger<br />
oss möjlighet att stå utanför väpnad konflikt om vi får välja. Om vi får<br />
välja, säger man! Det gäller alltså inte att stå utanför väpnad konflikt,<br />
utan om vi skulle få välja. Vill någon på ett ärligt sätt förklara hur detta<br />
går ihop med vår traditionella neutralitetspolitik i krig? Förklaringen är<br />
tydligen att den militära delen prioriteras framför den civila fredsstyrkan.<br />
Hittills har gränsen varit klar i Sverige och för Sveriges del: Vi deltar i<br />
FN:s fredsbevarande och fredsframtvingande insatser, men först efter<br />
beslut från säkerhetsrådet. Detta borde gälla än, utan förändring. Men<br />
utvecklingen tyder i stället på att svensk säkerhetspolitik är på väg mot<br />
nya mål, långt ifrån den tidigare neutralitetspolitiken.<br />
Propagandan om ett fredsprojekt döljer sanningen. Verkligheten tycks<br />
vara att dölja brytningen med neutralitetspolitiken till förmån för en<br />
uppslutning kring EU:s militärallians. När man talar om fredsframtvingande<br />
operationer är innebörden klar: Militärt våld ska kunna användas<br />
för att framtvinga eld upphör. Men om detta har det inte talats särskilt<br />
mycket. Regeringen bör tala klarspråk, och framför allt ta en debatt om<br />
neutraliteten. Jag föreslår att neutraliteten skrivs in i det nya partiprogrammet.<br />
Peter Egardt, Dalarna: Ordförande, partivänner! Jag börjar med att yrka<br />
bifall till ett tillägg i programmet på sidan 39, rad 28. Jag tycker att den<br />
nya lydelsen ska vara: ”Sverige ska vara militärt alliansfritt, syftande till<br />
neutralitet i händelse av krig.”<br />
Jag ska under de här minuterna försöka argumentera för varför jag<br />
tycker så. Jag ser programmet som mycket viktigt både för oss och för<br />
omvärlden. Vi har en tradition av att vara aktiva i utrikespolitiken. Vi har<br />
gjort många bra saker där. Jag tycker att det är viktigt att vi är tydliga i<br />
vår utrikespolitik och i vår säkerhetspolitik. Det förslag som partistyrelsen<br />
har lagt fram när det gäller alliansfriheten är mycket bra. Sverige ska<br />
vara alliansfritt – det är den viktigaste delen i detta. Det är en bra markering.<br />
Men neutraliteten har två vinklingar. Vi markerar för omvärlden att<br />
Sverige militärt kommer att stå utanför vid en konflikt. Det är bra. Vi<br />
markerar också en trovärdighet i vår utrikespolitik. Vi har haft doktrinen<br />
att vara neutrala i händelse av krig under nästan 200 år. Jag tror att det<br />
tar lång tid att ändra den synen runtom i världen, och jag tycker att det<br />
är onödigt att inte ha kvar denna tydlighet och trovärdighet.<br />
Kommissionen har gjort en viss förändring i förhållande till det förslag<br />
som vi har i vårt program. Man har lagt till att vi kan vara neutrala i händelse<br />
av krig. Om jag ska vara ärlig så tycker jag att det blir ännu otydli-<br />
182
gare. Antingen ska neutraliteten vara med – vilket jag tycker är det bästa<br />
– eller så ska den inte vara med alls. Det är det näst bästa – att bara markera<br />
att vi är alliansfria. Det är inte tydligt att skriva att vi kan vara<br />
neutrala, och när det gäller utrikes- och säkerhetspolitik är tydlighet<br />
bland det viktigaste man ska tänka på.<br />
Personligen känner jag också en identitet i den svenska hållningen att<br />
vara neutral. Man kan tycka att det är lite löjligt att anlägga en känslomässig<br />
aspekt på detta, men jag känner det så. För mig är det viktigt att<br />
vi har neutraliteten kvar. Därför yrkar jag på att vi ska ha neutralitetsskrivningen<br />
kvar i vårt program.<br />
Bo Olovson,Norrbotten: Kamrater! Jag hade förberett ett litet tal, men det<br />
mesta är redan sagt. Jag får väl försöka vrida lite grann på perspektiven.<br />
Till att börja med så tycker jag att det är ganska svårt att prata om<br />
neutralitetspolitik. Jag tror att det kan bero på att det finns två olika perspektiv<br />
på neutraliteten. Det ena perspektivet säger att neutraliteten är<br />
ett instrument – någonting som vi använder för att hålla rätt kurs genom<br />
det kalla kriget. Nu när det kalla kriget inte finns längre så kan man ta<br />
det här instrumentet och liksom kasta bort det. Det andra perspektivet är<br />
mer uppbyggt på vissa moraliska frågeställningar. Det gäller hur vi ska<br />
använda den yttersta formen av organiserat våld i samhället. Hur ska vi<br />
förhålla oss till det? Den synen blir ju dessutom mer inriktad på framtiden.<br />
Det gäller hur vi i framtiden vill se på den yttersta formen av organiserat<br />
våld. Jag lutar lite mer åt det andra perspektivet här, så det blir en<br />
moralisk och känslomässig fråga för mig. Min slutsats är att det inte<br />
behövs någon valfrihet i denna fråga – den är ett typexempel på en sådan<br />
fråga. Man kan säga att vi vill förhålla oss på ett visst sätt, och säga: Vi<br />
vill absolut aldrig trappa upp en konflikt genom att använda vår förmåga<br />
till organiserat våld.<br />
Vi vill i stället alltid hålla oss till brobyggande, samtal och så vidare.<br />
Dessutom – jag är glad att jag hinner med att säga det: Det finns ett antal<br />
frågor som man liksom slarvar förbi lite grann när man talar om neutraliteten.<br />
Först och främst: Om vi inte ska vara neutrala är vi tvungna att lite<br />
grann förbereda oss för krig, i och med att det är en möjlighet att vi ska<br />
gå ut i krig. Då är frågan hur långt man kan gå i de förberedelserna innan<br />
vi börjar tulla på alliansfriheten. Det kan man fundera lite på.<br />
Vidare: Kan vi använda en pliktlag för att lyfta ut svenska medborgare<br />
i ett krig utanför våra gränser? Kan vi alltså använda värnplikten till att<br />
förbereda oss för ett krig utanför våra egna gränser? Nästa fråga är en ren<br />
demokratifråga: Hur ska den process se ut där vi väljer att gå i krig? Av<br />
svar på motioner kan man se framför sig en folkomröstning, gott om tid<br />
och så, men i den situationen blir det nog ett ganska auktoritärt beslut.<br />
Hur ska demokratiaspekten se ut vad gäller avgörandet om vi ska vara<br />
neutrala eller inte?<br />
183
Slutligen: Finns det rättfärdiga krig? Finns det något krig som det är<br />
värt att över huvud taget gå ut i? Hur gör vi det? Innan vi har svarat på<br />
de frågorna kan vi inte stryka neutraliteten – en logisk slutsats, eller hur?<br />
Leif Hansen, Gävleborg: Fru ordförande, partikamrater! Mycket av det<br />
jag hade tänkt säga är redan sagt. I det partiprogram som i dag gäller<br />
finns det en så fin beskrivning att det nästan är förfärligt att förkasta den.<br />
Jag begränsar mig till att yrka att Sverige ska föra en alliansfri politik som<br />
syftar till neutralitet i krig.<br />
Ni har kanske det gamla partiprogrammet med er – de flesta kan det<br />
väl utantill. Det sägs tydligt att utrikespolitikens mål är att trygga landets<br />
självständighet, värna freden och bidra till en världsordning präglad av<br />
välfärd, frihet och värdighet för alla människor. Vilken härlig skrivning!<br />
I det syftet ska Sverige föra en alliansfri politik som syftar till neutralitet<br />
i krig och aktivt medverka till ett konstruktivt samarbete. I detta samarbete<br />
ska utgångspunkten vara rätten till nationell självständighet för alla<br />
folk. Det är en härlig skrivning som borde ha varit kvar. Men jag nöjer<br />
mig med det yrkande som jag här lagt.<br />
Maj Britt Theorin,Stockholm: Partivänner! Vem kunde för fem år sedan<br />
tänka sig att ordet neutralitet – en av hörnpelarna – skulle försvinna ur<br />
den svenska säkerhetspolitiken? Ja, knappast någon av oss. Det som<br />
gjorde mig väldigt orolig när jag nu lyssnade till Björn von Sydow var när<br />
han sade att Natomedlemskap inte är aktuellt för Sverige. Vi hade en<br />
partikongress där precis samma formulering användes om EU-medlemskapet,<br />
men det gick sex veckor och sedan hade vi ändrat ståndpunkt. Jag<br />
kan inte förlika mig med så farliga resonemang. Även om det inte är<br />
aktuellt kan ju läget förändras väldigt snabbt.<br />
Svensk säkerhetspolitik är inte ett resultat av andra världskriget.<br />
Svensk säkerhetspolitik och svensk neutralitetspolitik är nästan 200 år<br />
gamla. Torsten Nilsson lärde mig väldigt tydligt att neutralitetspolitikens<br />
trovärdighet hänger på hur andra länder uppfattar den och på att den är<br />
deklarerad i förväg. Den trovärdigheten är nödvändig för den neutralitetspolitik<br />
som Sverige haft i nästan 200 år. Detta är inte detsamma som<br />
åsiktsneutralitet. Militär alliansfrihet är ett tillstånd i fred. Neutralitet är<br />
ett tillstånd i krig.<br />
Utlåtandet över motionerna, programmet och förslaget till riktlinjer är<br />
ett sammelsurium av underliga argument; det måste jag säga. Det måste<br />
rensas språkligt. De argument är obegripliga där det sägs att vi inte kan<br />
vara neutrala därför att vi då inte kan ha en exilregering här eller delta i<br />
FN-sanktioner. Fel, totalt fel! Ingenting av detta är riktigt.<br />
Allra bäst, som jag ser det, vore att göra som våra kamrater här krävt<br />
och behålla den skrivning som vi har: militär alliansfrihet i fred syftande<br />
till neutralitet i krig. Ett minimikrav är dock att man i partiprogrammet<br />
184
för in det som står i riktlinjerna, åtminstone antyder möjligheten för oss<br />
att ställa oss neutrala.<br />
Många människor i Sverige är i dag djupt oroliga över vart socialdemokratin<br />
är på väg. Många människor är djupt oroliga för att den där<br />
aktualiteten snart kommer och vi ingår i ett gemensamt militärt försvar i<br />
Europa. Då far både alliansfriheten och neutraliteten sin väg. Ett minimikrav<br />
är alltså att det förs in i programmet att vi ska kunna vara<br />
neutrala. Men helst ska vi behålla de skrivningar som gäller nu.<br />
Jens Nilsson, Jämtland: Ordförande, partivänner! Till 90 procent kommer<br />
jag att säga ungefär samma sak som jag sade på extrakongressen år 1994.<br />
Europa förändras. Vi får ett gränslöst Europa. Men vi måste också se<br />
till att vi i Europa tar ansvar för vår egen säkerhet. Det är pinsamt och<br />
genant att vi ska vara beroende av USA för Europas säkerhet. Vi måste<br />
samarbeta kring säkerhetsfrågor i hela Europa, inklusive Ryssland.<br />
Det är på tiden att vi omprövar den säkerhetspolitiska hållning som vi<br />
har haft. Vi lever i en ny värld, och vi ska vara aktiva i det säkerhetspolitiska<br />
arbete som sker i Europa och i världen. Gör vi det med den inställning<br />
till FN som vi har, då behöver egentligen ingen bekymra sig eller<br />
oroa sig för att vi skulle göra något som inte ligger i linje med socialdemokratiska<br />
värderingar och med socialdemokratisk tradition. Vi ska<br />
jobba tillsammans med andra länder för fredsbevarande insatser, och vi<br />
gör det tillsammans med ett starkare FN. Jag tycker faktiskt att det, tolv<br />
år efter Berlinmurens fall, är dags för oss att ompröva den säkerhetspolitiska<br />
hållningen.<br />
Jag yrkar bifall till partistyrelsens förslag.<br />
Peter Jeppsson,Blekinge: Ordförande, partikamrater! Sverige har internationellt<br />
fått ställning som ett land präglat av öppenhet, framtidstänkande<br />
och en vision. Denna vision visar sig bland annat i det utbyte som Sverige<br />
och våra tre baltiska vänskapsländer har.<br />
Årligen utbildar vi blivande officerare åt de tre baltiska ländernas<br />
respektive försvarsmakt. I och med detta knyter vi värdefulla kontakter,<br />
samtidigt som vi lär av varandra. Framför allt lär vi oss hur vi agerar och<br />
tänker. Svenska minröjningsenheter har under årens lopp varit med och<br />
städat upp efter år av sovjetisk ockupation av dessa tre länder. Vattnen<br />
kring länderna innehåller fortfarande en stor och allvarlig miljöbomb i<br />
alla avseenden.<br />
Öppenheten och samarbetet har bidragit till detta engagemang och<br />
viktiga arbete – en öppenhet som var omöjlig på 1980-talet. Världen har<br />
förändrats med raska steg. Detta är ett gott exempel på de nya uppgifter<br />
som Försvarsmakten har inom det internationella samarbetet.<br />
Händelserna i USA har fokuserat världen på ett nytt hemskt och allvarligt<br />
problem, nämligen terrorismen. Detta i sin tur har medfört att vi<br />
185
har fått en annan syn på hur vi ska agera och förhålla oss till omvärlden.<br />
Samarbete och hjälpsamhet har blivit ett nytt och viktigt tänkesätt. Detta<br />
tänkesätt måste också bli något som vi kan visa utåt. Vårt sätt att visa det<br />
utåt är att kongressen bifaller partistyrelsens utlåtande över motionerna<br />
304 och 3<strong>05</strong>. Det gäller ju att vi inte låser oss. När det gäller neutraliteten<br />
kvarstår huvudprincipen, oavsett vad som händer eller var det händer,<br />
nämligen att vi är fortsatt alliansfria. Detta måste ändå vara det allra viktigaste,<br />
inte att vi kategoriskt säger: Nej, vi vill inte ställa upp på det solidariska<br />
tänkande som partistyrelsens förslag faktiskt ger uttryck för.<br />
Härmed yrkar jag bifall till partistyrelsens utlåtande över motionerna<br />
304 och 3<strong>05</strong>.<br />
Björn von Sydow, partistyrelsens föredragande: Partivänner! Detta är en<br />
viktig diskussion. Jag ska kommentera de olika yrkandena.<br />
Tage Wass,Norrbotten, har en motion som i partistyrelsens utlåtande är<br />
att anse besvarad. Jag anser att det bör kunna vara fallet. Även om vi nu<br />
har justerat partistyrelsens utlåtande och partistyrelsens förslag till program<br />
har satts i partiprogrammet vidhåller jag att motionen ska anses<br />
besvarad.<br />
Peter Egardt, Dalarna, argumenterade för att det egentligen vore fel att<br />
nämna neutralitetshandlingsmöjligheten. Han argumenterade för att vi<br />
antingen skulle ha det gamla eller också inte nämna det alls. Jag anser<br />
inte det. Ett land som inte är med i en militärallians typ Nato har alltid<br />
handlingsmöjligheter om man inte, till exempel genom internationella<br />
avtal, har avsagt sig detta. Jag anser att det är både logiskt och klokt och<br />
att det gynnar vår säkerhet att vi talar om att vi kan välja att hantera en<br />
internationell kris genom att förklara oss neutrala i enlighet med de konventioner,<br />
visserligen gamla, som fortfarande har giltighet. Vi kan också<br />
välja andra ställningstaganden, men jag anser det riktigt och motiverat<br />
att ett land som inte har en alliansförpliktelse eller ett alliansåtagande har<br />
tydlighet kring den möjlighet som neutralitet i anslutning till folkrätten<br />
kan innebära. Det betyder att jag yrkar avslag på Peters yrkande.<br />
Bo Olovson, Norrbotten, hade en del moraliska frågor och frågor om<br />
vad vi gör efter det kalla kriget. Det är verkligen på det sättet att det kalla<br />
kriget har försvunnit. Det är en oerhörd förändring också när det gäller<br />
vilka som är de kloka internationella relationerna. Det behövs lika<br />
mycket brobyggare nu som tidigare, men nu har vi ytterligare möjligheter<br />
genom alla olika internationella organisationer som finns att verka på<br />
det sättet.<br />
Bo undrade också om värnpliktiga skulle kunna åläggas att göra tjänst<br />
i den här typen av internationella operationer, som jag antar att Bo syftade<br />
till. Svaret är nej. Värnpliktiga i Sverige ska endast kunna användas<br />
med plikt om Sverige skulle bli angripet. Rekryteringen till våra internationella<br />
styrkor ska bygga på frivillighet, vare sig man som yrkesofficer tar<br />
186
arbetet eller man som värnpliktig tar till exempel en sexmånadersperiod.<br />
Jag känner inte samma oro som Bo för att demokratin inte ska fungera i<br />
sådana här beslutsprocesser. Vi har, tyvärr, haft en del beslutsprocesser<br />
där Europa ännu inte funnit sin form. Jag tycker nog att samverkan har<br />
gått väl, att det har funnits möjligheter till en offentlig debatt och en<br />
granskning vad gäller hur vi ska ställa oss. Jag kan också säga att jag<br />
tycker att det görs i de flesta europeiska demokratiska länder. Det är ändå<br />
en himmelsvid skillnad till det bättre att nästan alla Europas länder har<br />
demokratiska möjligheter att formulera de säkerhetspolitiska avgörande<br />
besluten. Det gör att vi har mycket mer av insyn, att vi kan se vad andra<br />
tänker och gör och att vår egen demokrati faktiskt fungerar bättre när<br />
Europa består av demokratier och det inte är som det var under kalla kriget.<br />
Mot den bakgrunden yrkar jag avslag på Bos yrkande.<br />
Leif Hansen, Gävleborg, menar att vi ska ha en alliansfri politik som<br />
syftar till neutralitet. I våra texter inför kongressen pekar vi på att alliansfrihet<br />
betyder så mycket mer än neutralitet under det kalla kriget – ja,<br />
det var en mycket viktig hållning under det kalla kriget. Men hur var<br />
situationen? Ja, trupper stod, med några timmars beredskap, mot varandra.<br />
Det kunde komma en politisk kris som på några timmar eller på ett<br />
dygn plötsligt fick militära konsekvenser. Man började trycka på knappar.<br />
Europa har fruktansvärda erfarenheter av hur det är när stora arméer<br />
satts i gång. Det var riktigt att då ha entydighet i den meningen att<br />
alliansfrihetens primära syfte var att i en sådan kritisk situation skulle de<br />
andra länderna veta att Sverige kommer att förklara sig neutralt. Det var<br />
rätt hållning i en situation där det handlade om timmar mellan de två<br />
blockens katastrofala krigsstart. Men så är ju inte förhållandena nu. Vi<br />
har konfliktrisker, men vi har inte behov av att knyta alliansfriheten blott<br />
och bart till neutralitetsförklaringen i händelse av det stora kriget. Vi har<br />
så många andra möjligheter att använda vår alliansfria position.<br />
Inte minst under vårt EU-arbete och vårt ordförandeskap i EU har det<br />
märkts det att det finns länder i Europa som icke är medlemmar i Nato<br />
men som är medlemmar i EU och som kan förmedla, vara brobyggare<br />
och förmå konflikter att kvävas i sin linda.<br />
Maj Britt Theorin, Stockholm, menar att det som står i riktlinjerna är<br />
en minimifordran – det är vad som finns med i partistyrelsens och programkommissionens<br />
förslag: ”Som militärt alliansfria kan vi välja att<br />
ställa oss neutrala i en eventuell krigssituation.” Denna formulering ger<br />
oss de möjligheter som ett icke alliansland bör och måste ha för sin<br />
säkerhet.<br />
Jag formulerade att Natomedlemskap inte är aktuellt för Sverige. Maj<br />
Britt jämförde med EU. Min åsikt är att Sverige inte har något<br />
underskott på säkerhet. Sverige står inte inför vare sig en långsiktig eller<br />
187
en kortsiktig risk. Det betyder att vi menar att ett Natomedlemskap icke<br />
kommer att aktualiseras. Det är då inte fråga om en tillfällig position.<br />
Över huvud taget kan man peka på att hela Natos framtid är försedd med<br />
frågetecken. EU:s framtid däremot är försedd med många positiva<br />
omständigheter. Det gör att min formulering inte hade någonting i sig<br />
som skulle innebära att vi efter en mycket kort tid skulle välja en annan<br />
position än att förbli alliansfria.<br />
Det betyder att Maj Britts yrkande, som jag tidigare fått och som innebär<br />
att sista meningen ska finnas med, har tillgodosetts i texten. Jag hoppas<br />
att vi kan vara överens om att det är den formulering som ska gälla<br />
och att Maj Britt följaktligen kan vara med på samma text som Maj Britt<br />
föreslagit att vi ska använda oss av.<br />
Jens Nilsson, Jämtland, och Peter Jeppson, Blekinge, pekar på omständigheter<br />
som jag tycker att vi ska besinna. Det är fråga om självständighet<br />
i många hänseenden när det gäller relationerna till Förenta staterna.<br />
Ska det finnas en chans att ha en alternativ bedömning av läget, ska det<br />
vara möjligt att fatta beslut på egna förutsättningar, ska det vara möjligt<br />
att inte vara helt beroende av den militärteknologiska utvecklingen i<br />
Förenta staterna och så vidare? Det är möjligt om vi på ett mellanstatligt<br />
sätt och med vårt eget nationella självbestämmande som utgångspunkt<br />
har mellanstatliga samarbeten med Europas länder.<br />
Detsamma gäller Peters påpekande om de exempel på öppenhet och<br />
samarbete som finns. Det är ändå oerhört hur mycket bättre säkerhetsläget<br />
har blivit i Europa på tolv år. Det är ju oerhört mycket bättre –<br />
väsentligt mycket mindre försvarskostnader och långt mindre risker för<br />
katastrofala felgrepp och krigsrisker.<br />
Vi har förvisso problem på Balkan, och Vitryssland är inte en demokrati.<br />
Men tänk så många problem som ändå successivt har kunnat lösas<br />
och tänk vilka risker vi stod inför med det gamla systemet då det var en<br />
järnridå och vi inte vare sig fick umgås eller fick veta vad den andra<br />
nationen tänkte och tyckte om oss och om andra! Det gör att jag vidhåller,<br />
och jag hoppas att kongressen kan enas om detta, att det förslag till<br />
text i programmet som partistyrelsen och programkommissionen lagt<br />
fram kan bli kongressens mening.<br />
Tage Wass,Norrbotten: Ordförande, partivänner! Tvingas vi ändra neutralitetsbegreppet,<br />
som ju är en av grundstenarna för vår säkerhetspolitik, är vi<br />
inne på politiskt minerad mark. Lika väl som Sverige vill ha kvar sin alliansfrihet<br />
innebär neutraliteten att Sverige kan vara fritt från olika bindningar.<br />
Vi kan med trovärdighet arbeta för fred och nedrustning.<br />
I det globala samarbetet är det även av betydelse att det finns länder<br />
som hävdar både neutraliteten och sin alliansfrihet. Det ena förtar inte<br />
det andra, utan det är fråga om talande kärl som berikar varandra. Under<br />
de senaste åren har vi tappat många väljare. En verkligt bidragande orsak<br />
188
är att viktiga beslut tagits utan förankring hos väljarna. Neutraliteten är<br />
en stor fråga som berör oss alla. Jag yrkar att vi skriver in neutraliteten i<br />
partiprogrammet.<br />
Maj Britt Theorin, Stockholm: Det är positivt att vi fick ett mycket klart<br />
uttalande från Björn von Sydow, nämligen att det inte är fråga om<br />
Natomedlemskap och inte heller är aktuellt med det under den närmaste<br />
tiden. Jag hoppas att det når fram till både moderaterna och folkpartiet,<br />
som ändå driver frågan ganska ordentligt, liksom att detta klargörs när vi<br />
går in i förhandlingarna med de andra parterna om den nya svenska säkerhetspolitiken,<br />
så att det verkligen görs klart att neutraliteten är, och kommer<br />
att vara, ett alternativ. Det är väldigt viktigt att det finns kvar.<br />
Min oro är uttalad därför att jag har både sett och hört hur EU:s<br />
krishantering för civila och militära ändamål byggs upp i EU. Jag har<br />
också hört andra ledamöter från andra länder som tolkar detta på ett helt<br />
annat sätt än vad som är den svenska linjen. Där vi talar om krishantering<br />
talar de om militära operationer. Det planeras för militära insatser<br />
på 6 000 meters håll från Sverige. Sverige bidrar med offensiva styrkor<br />
till detta. Det finns alltså anledning att vara orolig.<br />
Markus Lund, Kalmar län: Ordförande, kongressdeltagare! Björn von<br />
Sydow har gjort en mycket bra beskrivning av läget i dag. Vi har allesammans<br />
den senaste tiden påmints om hur otydligt begreppet krig är.<br />
De konflikter vi ser i dag är inte i första hand konflikter mellan stater,<br />
utan många av de konflikter som pågår är snarare av det slaget att demokratiska<br />
stater utmanas av den internationella globala terrorismen.<br />
Maj Britt Theorin talar om krig och fred, men i den föränderliga värld<br />
som vi lever i är det inte så lätt att prata om krig eller fred. Vi ska vara<br />
militärt alliansfria, men vi ska också kunna vara neutrala. Därför yrkar jag<br />
bifall till partistyrelsens text under rubriken Svensk säkerhetspolitik i förslaget<br />
till nytt partiprogram.<br />
Bo Olovson, Norrbotten: Det som stör mig lite grann när jag lyssnar till<br />
dem som vill införa valfrihet i neutralitetsfrågan är att det på något sätt<br />
blir så kliniskt. Man kan inte ana att det är människoliv som det pratas<br />
om, utan det är logiska resonemang om förändringar i samhällsstrukturen<br />
som gör att vi måste kunna välja att ta ställning i en konflikt och döda<br />
motståndarna så gott vi kan. Vad det egentligen handlar om är att vi säger<br />
att vi ska kunna välja att aktivt gå in och slå ihjäl motståndarna.<br />
Dessutom ska detta vara en viktig del i vårt förhållande till omvärlden.<br />
Robert Sten, Gävleborg: Mycket av det jag tänkt på uttryckte Bo Olovson<br />
på ett utmärkt sätt. Jag kan därför fatta mig kort. Vi har pratat om vad<br />
neutraliteten har inneburit för vår säkerhet, om hur det är på svensk mark<br />
189
och om hur det är med vår frihet. Men vi ska komma ihåg att valet att<br />
ständigt frångå neutraliteten som begrepp är ett sätt att välja att kunna<br />
tänka sig att använda våld som politiskt medel. Det ställer jag mig inte<br />
bakom.<br />
Peter Hultqvist, Dalarna: Partivänner! För inte alltför många år sedan var<br />
vårt grannland Finland utsatt för mycket hårda attacker. Från Sverige<br />
gjorde man, utifrån de förhållanden som rådde på den tiden, sitt bästa för<br />
att stödja vad som kallades för Finlands sak. Man försökte gå en balansgång<br />
för att klara det som kallades för neutralitetspolitik och också gå in<br />
med aktivt stöd till ett broderfolk.<br />
Jag kan inte fördöma de finska insatserna exempelvis under vinterkriget.<br />
Inte heller kan jag tycka att man bara kan stå flat gentemot en stormakt<br />
eller mot makter som attackerar och kränker friheten. På något vis<br />
måste man då vara beredd och stå upp och försvara vad man tycker är<br />
sunt.<br />
Jag tycker inte att partistyrelsen har förberett något som är att likna vid<br />
att spela under täcket med Nato eller förberett för något som vi inte säger<br />
i kongressalen. Jag har inte känt det så. I stället upplever jag att man försöker<br />
hitta en linje där vår valfrihet är så stor som möjligt och där svenska<br />
intressen gagnas så långt som möjligt. Ytterst handlar det om att försöka<br />
skydda svenska liv för den händelse att en krigssituation uppstår. Det<br />
handlar om att öppna för en balans mellan säkerhet och trygghet samt<br />
om en vilja att samarbeta för att kunna klara att upprätthålla en så stor<br />
trygghetssfär som möjligt – det tycker jag att man öppnar för här. Men<br />
ibland är det så att det, när krisen blir akut och man balanserar på knivseggen,<br />
inte finns så många alternativ. Det har vi för inte alltför länge<br />
sedan upplevt i vårt närområde. Tänk lite på de historiska parallellerna!<br />
Ingenting säger att världen kommer att se ut på samma sätt om 10 eller<br />
20 år. Då är vi kanske i ett annat läge där andra bedömningar görs.<br />
Därför tycker jag att förslaget är klokt och genomtänkt och att det passar<br />
i den tid som vi nu lever i.<br />
Med detta yrkar jag bifall till partistyrelsens förslag.<br />
190<br />
Björn von Sydow, partistyrelsens föredragande: Kongressdeltagare! Jag vill<br />
tacka för de yrkanden om bifall som riktats här. Jag vill samtidigt nämna<br />
Maj Britts inlägg. Den här formuleringen ger partiet och regeringen en<br />
god förhandlingssituation gentemot de borgerliga. Den ger oss också en<br />
stark position i arbetet med att utforma EU:s krishantering. Det går att<br />
nå fram till andra länders ledningar med den här typen av tänkande och<br />
förhållningssätt. Det man möter i Europaparlamentet är inte samma sak<br />
som det vi kan möta när vi sitter i mellanstatliga förhandlingar, men även<br />
i det hänseendet är detta en god utgångspunkt.<br />
Låt mig till de kamrater som nämnde den vånda som man kan känna<br />
inför kriget säga att den kan vi alla känna. Vad jag känner är att männi-
skor i andra länder på Balkan säger: Vi vill ha den svenska bataljonen. Vi<br />
vet att de är opartiska och att de är högt utbildade. Vi säger då: Ja, vi är<br />
beredda att ta det, men då måste vi utbilda oss. Vi måste få göra alla förberedelser<br />
så att de som på frivillighetens väg tar detta uppdrag för oss<br />
har de bästa förutsättningarna.<br />
Jag har kunnat sitta och tala med företrädare för både det albanska och<br />
det serbiska samhällselementet i Kosovo, och jag har sagt till dem:<br />
Kommer ni ihåg minexplosionen över den så kallade Nisexpressen, som<br />
sprängde sönder – vill jag minnas – 13 personer? Vilka var det som var i<br />
eskort? Vilka var det som låg sex meter före? Jo, det var den svenska<br />
bataljonen. Då säger de: Ni har rätt, och vi är tacksamma för att ni är<br />
beredda att hjälpa oss. Vi hoppas att vi ska kunna utvecklas så att ni inte<br />
ska behövas på detta sätt.<br />
Ann Hedbom, Gävleborg: Mycket har sagts om hur krig är annorlunda.<br />
Men vad som inte är annorlunda är människors sårbarhet. Själv kommer<br />
jag från Belfast, Nordirland, och har upplevt mycket krig och terrorism.<br />
Jag vet att terrorism inte kan bekämpas med terrorism och att våld inte<br />
kan bekämpas med våld.<br />
I går kväll före våra gruppmöten hade jag tänkt lägga fram ett förslag<br />
som var väldigt olikt partistyrelsens. Men jag uppskattar Björn von<br />
Sydows försök att jämka med de åsikter och tankar som vi hade i går<br />
kväll. Därför är jag villig att stödja partistyrelsens förslag – något som jag<br />
aldrig trodde att jag skulle säga!<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 2:2-3, 7:4, 13:9, 56:23, 86:3,<br />
167:1-2, 168:4-5 och 3<strong>05</strong>:1<br />
att anse motionerna 2:2-3, 7:4, 13:9 vad avser de yrkanden som i<br />
utlåtandet angetts med bokstäverna c och d, 56:23, 86:3 vad avser<br />
det yrkande som i utlåtandet angetts med bokstaven c, 167:1-2,<br />
168:4-5 och 3<strong>05</strong>:1 besvarade med hänvisning till utlåtandet och<br />
till programförslaget.<br />
De yrkanden i motion 13:9, som i detta utlåtande sorterats med bokstäverna<br />
a-b, och de yrkanden i motion 86:3, som i detta utlåtande sorterats med<br />
bokstäverna a-b samt d behandlas i utlåtandet Internationella frågor.<br />
Förslaget till partiprogram sidan 39.<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Björn von Sydow, partistyrelsens föredragande: Ändring sidan 39, rad 25-<br />
32: ”Svensk säkerhetspolitik har som syfte att bevara vårt lands fred och<br />
191
självständighet, att trygga stabiliteten i vårt närområde och bidra till att<br />
stärka internationell säkerhet.<br />
Sverige ska vara militärt alliansfritt. Alliansfriheten är ett viktigt säkerhetspolitiskt<br />
verktyg. Sverige har valt att spela en aktiv roll som medlare,<br />
brobyggare och samtalspartner vid internationella konflikter inom ramen<br />
för FN.<br />
Alliansfriheten ger oss handlingsfrihet att driva en självständig politik<br />
i krislägen och också i frågor som nedrustning och kärnvapenavveckling.<br />
Som militärt alliansfria kan vi välja att ställa oss neutrala i en eventuell<br />
krigssituation.”<br />
Tage Wass, Norrbotten: Bifall till motion 3<strong>05</strong>:1. Yrkar att neutraliteten<br />
skrivs in i partiprogrammet.<br />
Peter Egardt, Dalarna: Tillägg sidan 39, rad 28: ”Sverige ska vara militärt<br />
alliansfritt syftande til neutralitet i händelse av krig.”<br />
Bo Olovson,Norrbotten: Tillägg sidan 39, rad 28: ”Sverige ska vara militärt<br />
alliansfritt syftande till neutralitet i krig.”<br />
Leif Hansen, Gävleborg: Ändring sidan 39, rad 28: ”Sverige ska föra en<br />
alliansfri politik som syftar till neutralitet i krig.”<br />
Maj Britt Theorin,Stockholm: Tillägg sidan 39, rad 28: ”Det ger oss möjlighet<br />
att välja att ställa oss neutrala i en eventuell krigssituation.”<br />
Jens Nilsson, Jämtland: Bifall till partistyrelsens förslag.<br />
Peter Jeppsson,Blekinge: Bifall till partistyrelsens förslag. Bifall till partistyrelsens<br />
utlåtande över motionerna 304 och 3<strong>05</strong>.<br />
Markus Lund,Kalmar län: Bifall till partistyrelsens förslag<br />
Robert Sten, Gävleborg: Bifall till Peter Egardts tilläggsförslag.<br />
Peter Hultqvist, Dalarna: Bifall till partistyrelsens förslag.<br />
Ann Hedbom, Gävleborg: Bifall till partistyrelsens förslag<br />
Björn von Sydow, partistyrelsen: Bifall till partistyrelsens förslag samt<br />
ändringsförslaget, sidan 39, rad 25-32. Avslag på alla tilläggs- och ändringsförslag.<br />
192
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
Motionerna<br />
att efter försöksvotering bifalla partistyrelsens utlåtande över motion<br />
3<strong>05</strong>:1,<br />
att i övrigt bifalla partistyrelsens utlåtande över motionerna som rör<br />
avsnittet Svensk säkerhetspolitik.<br />
Partiprogrammet<br />
att bifalla partistyrelsens ändringsförslag på sidan 39, rad 25-32,<br />
att avslå Peter Egardts tilläggsförslag på sidan 39, rad 28,<br />
att avslå Bo Olovsons tilläggsförslag på sidan 39, rad 28,<br />
att avslå Leif Hansens ändringsförslag på sidan 39, rad 28,<br />
att avslå Maj Britt Theorins tilläggsförslag på sidan 39, rad 28,<br />
att i övrigt bifalla förslaget till partiprogram sidan 39.<br />
Behandlingen av dagordningen punkt 11.12 var därmed avslutad.<br />
Ordförande: Jörgen Linder<br />
Ordningsfråga<br />
Tjänstgörande ordförande: Innan vi går vidare i ärendebehandlingen vill<br />
jag ta upp en fråga som gäller ordningen när man går igenom texterna för<br />
beslut. Vi har under eftermiddagen tillämpat två olika modeller. Det formellt<br />
mest korrekta sättet är att man när beslut ska fattas samlar upp alla<br />
yrkanden, läser upp dem, frågar om de är rätt uppfattade och justerar<br />
dem. Därefter övergår man till att fatta beslut. Det kan då vara lite svårt<br />
att hänga med eftersom man inte läser upp hela yrkandena. Vi har fått en<br />
del kritiska synpunkter på detta, bland annat från Hallandsdelegationen.<br />
Vi föreslår nu en annan modell. När texter i partiprogram och i riktlinjer<br />
ska behandlas går vi igenom texten stycke för stycke och läser upp<br />
de yrkanden som finns på respektive stycke eller rad, ställer dem under<br />
proposition och låter kongressen fatta besluten. När vi är framme vid slutet<br />
av texten frågar vi för säkerhets skull om alla yrkanden är med, eftersom<br />
det alltid finns en risk för att något kan tappas bort på vägen. Denna<br />
beslutsordning blir överskådligare för ombuden.<br />
Vi har fått intrycket att det finns ett önskemål att vi ska gå till väga på<br />
detta sätt, även om den andra metoden formellt är den mest korrekta. Vi<br />
tror att också den ordning som vi nu föreslår är bra och riktig och inte<br />
behöver leda fram till några misstag. Jag frågar kongressen om vi kan<br />
använda denna alternativa metod.<br />
193
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att bifalla presidiets förslag.<br />
Dagordningens punkt 9.2 och 9.4<br />
Programförslagets andra kapitel ”Världen av i dag” och<br />
fjärde kapitel ”Socialdemokratisk samhällssyn i dag” –<br />
avsnitten Kapitalets makt, Internationalismen, Frihandel,<br />
Motvikter mot det internationella kapitalet och Fredsoch<br />
solidaritetsarbete<br />
(Avsnitten Kapitalets makt, sidorna 7-9, Internationalismen, sidorna 36-<br />
37, Frihandel, Motvikter mot det internationella kapitalet och Fredsoch<br />
solidaritetsarbete, sidorna 39-42)<br />
Tidigare behandlad på sidan 116 och 180 i del 1.<br />
Dagordningens punkt 11.13<br />
Utlåtande över motioner som rör avsnitten Kapitalets makt,<br />
Internationalismen, Frihandel, Motvikter mot det internationella<br />
kapitalet och Freds- och solidaritetsarbete<br />
(Häftena M1, sidorna 270-278 och U1, sidorna 85-90)<br />
Föredragande: Thomas Östros och Björn von Sydow<br />
Debatt<br />
Anders Jonsson,Stockholms län: Jag har två förslag till förändringar i partiprogrammet.<br />
Det första avser det stycke i avsnittet Kapitalets makt som<br />
börjar på sidan 7, rad 43. Det handlar om de transnationella företagens<br />
roll. Jag tycker att den beskrivning som där görs är bra, men Björn von<br />
Sydow sade när han gick igenom texten att hela det stycket är analyserande<br />
och beskrivande. Jag tycker att det fattas en del analyser och<br />
beskrivningar vad gäller de här företagen. Jag skulle bland annat vilja att<br />
det funnes med något om ekonomiska frizoner, om barn- och tvångsarbete<br />
och om social dumpning. Jag föreslår att texten i stycket byts ut<br />
mot följande text:<br />
”Koncentrationen av storföretag till allt större transnationella företag<br />
skapar stora ekonomiska maktcentrum utanför demokratisk och politisk<br />
kontroll. I företrädesvis utvecklingsländer lockas dessa företag med<br />
skattelättnader och avsaknad av fackliga rättigheter och avtal. Fackliga<br />
194
organisationssträvanden motarbetas, oftast med brutala metoder.<br />
Generellt utnyttjas arbetskraft till låga löner och hänsynslöst hårda<br />
anställningsvillkor. Barn- och tvångsarbete är inte ovanligt. Detta bidrar<br />
i viss mån till en form av social dumpning som sätter press på arbetstagarnas<br />
villkor även i den industrialiserade delen av världen.”<br />
Lite längre fram finns rubriken Motvikter mot det internationella<br />
kapitalet, där man drar slutsatser av några motioner om Tobinskatten,<br />
som tagits upp i en hel del motioner. Jag sympatiserar med det förslag<br />
som har formulerats, och jag hoppas att så många som möjligt av de företrädare<br />
för partiet som har tillfälle att framföra ett budskap om vad vi<br />
tycker om Tobinskatten gör det där det passar. Jag tycker dock att texten<br />
i partiprogrammet är lite för kort. Det står på sidan 40, rad 29 bara: ”En<br />
central uppgift är att utveckla instrument som ökar stabiliteten i de internationella<br />
finanssystemen.” Jag tycker att vi också ska tala om vilka<br />
instrument vi ska ha för detta. Jag tycker att vi därefter ska lägga till: ”och<br />
att få ett politiskt inflytande över de internationella kapitalrörelserna”.<br />
Axel Gisslén, Örebro län: Jag har lämnat in ett förslag under avsnittet<br />
Freds- och solidaritetsarbete. Det har två huvudpunkter: att FN:s legala<br />
ställning och auktoritet bör stärkas och att FN:s praktiska möjligheter att<br />
agera bör stärkas.<br />
Den första punkten gäller vissa stormakters vetorätt i säkerhetsrådet,<br />
som är en strategisk fråga. Vetorätten har gång på gång förlamat FN i<br />
akuta konflikter. Jag hade önskat att vi skulle skriva att partiet ska verka<br />
för att vetorätten avskaffas, men efter samråd med partistyrelsens föredragande<br />
inser jag att vi bör nöja oss med att den ska inskränkas. Den<br />
andra punkten gäller kommandot över av FN beslutade aktioner. Det är<br />
viktigt för tilliten till och respekten för FN att det aldrig uppstår tvekan<br />
om vem som står bakom en av FN beslutad aktion – FN, Nato eller USA<br />
eller någon annan stat. Även på den punkten har jag uppfattat att partistyrelsens<br />
föredragande är beredd att tillstyrka syftet med mitt förslag.<br />
Under den förutsättningen är jag beredd att dra tillbaka hela mitt förslag.<br />
Peter Gustavsson, Uppsala län: FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna<br />
är en av mänsklighetens främsta landvinningar, men dess krav<br />
har långt ifrån realiserats i världen. Många stater kränker dessa rättigheter,<br />
tyvärr också stater som själva uppger sig vara frihetens och demokratins<br />
förkämpar i världen. Jag ska inte ägna lång tid åt att räkna upp illdåd<br />
som har begåtts av olika stater men vill ändå exempelvis nämna det<br />
stöd som USA givit till terrorregimer i Sydvietnam, Chile, Nicaragua och<br />
Turkiet, Rysslands terrorkrig i Tjetjenien och Kinas folkmord i Tibet.<br />
Visst är Milosevic en satans mördare, men en kritik mot honom som<br />
inte samtidigt innehåller en kritik mot exempelvis Ariel Sharon för dennes<br />
illdåd blir en ihålig kritik. Jag tycker att det är oerhört viktigt att tyd-<br />
195
ligt markera att vi tveklöst stöder de mänskliga rättigheterna, oavsett var<br />
i världen och av vem som de kränks. Därför har jag ett tilläggsförslag av<br />
följande lydelse: ”För att åtnjuta respekt överallt måste samma måttstock<br />
gälla överallt där mänskliga rättigheter kränks. Socialdemokratin vägrar<br />
acceptera när någon makt på grund av politiska och ekonomiska intressen<br />
stöder och utför kränkningar av mänskliga rättigheter.”<br />
Jag tror att det är viktigt att anta ett sådant här förslag för att skapa förtroende<br />
för de mänskliga rättigheterna runtomkring i världen.<br />
Leif Hansen, Gävleborg: Det är ett elände med alla de destabiliserande<br />
transaktioner som förekommer runt om i världen. Nobelpristagaren<br />
Tobin har anvisat en möjlig väg i detta sammanhang. Det finns kanske<br />
också andra. Jag har begärt ordet därför att jag tycker att partistyrelsen i<br />
sin skrivning varit mycket klar över att det är problem förenade med en<br />
sådan metod men inte skrivit vad som kan göras åt dem. Det skulle väga<br />
tungt om man uttalade att partiet kraftfullt ska arbeta för införande av<br />
global skatt på valutatransaktioner, en så kallad Tobinskatt.<br />
Jag förstår om man är rädd för en konkretisering till en enda lösning,<br />
men jag ser gärna en skrivning i partiprogrammet om att man ska jobba<br />
kraftfullt för detta syfte. Det är ett stort samtalsämne ute i byarna att de<br />
här transaktionerna får göras fritt världen över utan att någonting görs åt<br />
det. Jag tror att skrivningen skulle bli starkare om vi gjorde ett sådant<br />
tillägg som föreslås i min motion, och jag yrkar bifall till det.<br />
Thomas Östros, partistyrelsens föredragande: Herr ordförande, kongressombud!<br />
Jag och Björn von Sydow har gjort en uppdelning under det här<br />
avsnittet som innebär att jag tar hand om diskussionen om frihandel och<br />
Björn von Sydow diskussionen om freds- och solidaritetsarbete. Då får vi<br />
ett bra samband med de tidigare resonemang som har förts.<br />
Vi har ägnat en stor del av dagen åt att tala om hur vi stärker det demokratiska<br />
inflytandet på hemmaplan. Vi bygger på vår starka tradition med<br />
arbete på många plan och i många olika former, via fackföreningsrörelsen,<br />
via parlamentariskt arbete och via folkrörelsearbete för att stärka<br />
människors inflytande. Det är klart att detta i väldigt hög grad också gäller<br />
på det globala planet. Man skulle kunna säga att vi lever i globaliseringens<br />
tidevarv, och vi möter alla på olika sätt effekterna av detta.<br />
Globaliseringen har ju flera sidor. Å ena sidan öppnas nya möjligheter<br />
för rättvis frihandel. Om vi lyckas med förändringarna skulle också tredje<br />
världen få tillgång till en frihandel som hjälper dess länder att skapa möjligheter<br />
att ta sig ut ur bottenlös fattigdom. Detta kunde ske tillsammans<br />
med ett arbete för mänskliga rättigheter och tillsammans med ett solidariskt<br />
bistånd från den rika världen.<br />
Men vi vet å andra sidan också att globaliseringen har stärkt de krafter<br />
som vi har ägnat hundra år åt att skapa motvikter mot på hemmaplan –<br />
196
kapitalägande och internationella koncerner. Detta ser vi mycket tydligt.<br />
Ett stort internationellt kapital rör sig över jorden och kan i olika lägen<br />
pressa stater, särskilt om dessa inte har ordning på sin ekonomi.<br />
Stora multinationella koncerner söker fördelar, spelar ut länder mot<br />
varandra för att kunna placera produktion där man kan få en skattefördel<br />
eller locka till social dumpning. Det här är en starkare internationell<br />
kapitalism, som det i programmet uttrycks en väldigt stark kritik emot.<br />
Den naturliga konsekvensen är ett starkare internationellt arbete i precis<br />
samma anda som svensk socialdemokrati har arbetat i inom vårt land för<br />
att bygga motkrafter mot ett internationellt kapital som har fått ett nytt<br />
initiativ.<br />
Att frihandel och öppenhet är en utmaning har vi stött på tidigare i vår<br />
historia. I ”Socialdemokratins århundrade” skriver Hjalmar Branting om<br />
en av de första större demonstrationer som arbetarrörelsen genomförde,<br />
den som den 7 februari 1886 samlade 10 000 deltagare i Stockholm. Det<br />
var protesten mot de så kallade svälttullarna, förslagen om tull på livsmedel,<br />
som arbetarrörelsen agerade emot. Frihandel ger möjlighet till välståndsutveckling.<br />
Vår historia är ett tydligt exempel på detta, och det<br />
behövs ett internationellt arbete för att låta också andra delar av världen<br />
få del av de möjligheterna.<br />
Konkret handlar det om det arbete som till exempel regeringens representant<br />
Leif Pagrotsky gör när det gäller att driva arbetet för att få internationella<br />
spelregler för frihandeln som gör att tredje världen i samverkan<br />
med rika länder faktiskt kan verka för en rättvisare ordning. Det kan<br />
konkret också handla om att vi kan höja biståndet och inte minst rikta in<br />
det mot rätten till utbildning för människor som ett väldigt grundläggande<br />
villkor.<br />
Det handlar naturligtvis också om internationella kapitalrörelser och<br />
om att arbeta internationellt för att öka stabiliteten i de internationella<br />
kapitalsystem som vi lever med. Här finns det en begynnande debatt,<br />
som är viktig. Här finns förslaget om Tobinskatt, som har mött ett starkt<br />
gehör och som det förs en mycket bred debatt om. I partiprogrammet är<br />
det viktigt att tydligt och klart peka ut att vi vill arbeta för att öka stabiliteten<br />
i de internationella finanssystemen, för det stärker våra möjligheter<br />
att driva politik. Sedan finns det naturligtvis en rad verktyg för detta.<br />
Jag tycker inte att vi här ska binda oss för vilket verktyg som är det viktigaste,<br />
utan vi bör ge ett tydligt uppdrag till partiet att driva konkreta<br />
åtgärder för att öka stabiliteten.<br />
Jag vill gärna se programförslaget som en naturlig utlöpare av den<br />
grundläggande synen i vårt idéarv och av vår syn på en demokratisk ekonomi.<br />
Det som gäller för oss här hemma vad avser att bygga motkrafter<br />
gäller för oss också internationellt. Det gäller ett starkare FN, det gäller<br />
en världshandelsorganisation som kan bygga rättvisa spelregler, det gäller<br />
inte minst att i Europeiska unionen sätta stopp för illojal skattekon-<br />
197
kurrens och social dumpning, och det gäller folkrörelsearbete över gränserna.<br />
Vänstern, sedd i en mycket bred mening, kännetecknas i mycket av<br />
sådana som känner en väldig pessimism inför globaliseringen och som<br />
menar att denna är slutet på alla ambitioner när det gäller välfärds- och<br />
rättvisepolitik. Detta har aldrig varit en väg för svensk socialdemokrati,<br />
utan vi vill inse vad som händer i form av strukturella förändringar i vår<br />
värld och utforma strategier för att möta dem, i en grundläggande optimism<br />
om att vi kan driva inflytande och medbestämmande även på det<br />
globala planet.<br />
Jag yrkar bifall till partistyrelsens förslag.<br />
Greger Tidlund, Södermanland: Vi har ju sett att inte bara stater angriper<br />
varandra. Jag har ett förslag till tillägg på sidan 41 rad 5 och en konsekvensändring<br />
på rad 10. På rad 5 finns orden: ”risken att sådana vapen<br />
utvecklas av djupt odemokratiska regimer”. Där vill jag lägga till orden<br />
”eller terrorgrupper”. På rad 10 vill jag efter orden ”Ingen stat” lägga till<br />
”eller terrorgrupp”. Det är kanske dags att skriva in detta efter de händelser<br />
som inträffade den 11 september.<br />
Luciano Astudillo,Skåne: Terrorattacken mot USA den 11 september var<br />
ett fruktansvärt brott, helt oförsvarbart. Världen slöt upp bakom USA:s<br />
rätt att försvara sig. Skåne har ett yrkande under partiprogrammets avsnitt<br />
Freds- och solidaritetsarbete. I ett partiprogram kan vi inte göra det<br />
enkelt för oss. Terror och terrorism är ett flerdimensionellt problem, och<br />
många frågor har varken enkla lösningar eller enkla svar. När övergår ett<br />
försvarskrig till att vara ett vedergällningskrig? Hur många civila ska offras<br />
innan folkrätten kränkts? Den huvudfråga som vi måste ställa oss är:<br />
Vad skapar grogrund för terrorism och extremism?<br />
Mycket har sagts om det som händer i världen. De klokaste ord som<br />
hittills uttalats om situationen i Afghanistan har formulerats av en tolvårig<br />
pojke som heter Jarmu Hamad och som skrivit en insändare i<br />
Rosengårdstidningen i Malmö. Han har sina rötter i Afghanistan. Han<br />
skriver: ”Mitt lands ekonomi är svag. Människorna där har inte så mycket<br />
pengar, så de kan inte köpa skor, kläder och så vidare. Själv vill jag gärna<br />
att det ska bli fred i mitt land. Det är viktigt, för alla människor törstar<br />
efter fred efter 26 års krig. I dag finns inga skolor för barn. Det finns inga<br />
jobb, så man kan inte tjäna pengar för att köpa mat. Allting är katastrof.”<br />
Allting är katastrof – där har ni grogrunden för terrorism och extremism.<br />
Ett land sargat av krig och förödelse, ett land där utländska intressen<br />
turats om att försöka diktera landets villkor – fattigdom, förtryck och<br />
utanförskap.<br />
I ett partiprogram ska vi lyfta oss över de dagspolitiska händelserna<br />
och de enskilda länderna. Två saker bör slås fast här. Den första gäller<br />
198
vikten av fattigdomsbekämpning. Skolor, sjukhus och matförsörjning<br />
minskar grogrunden för det som vi ser i världen i dag.<br />
Den andra saken är minst lika viktig. FN måste vara konsekvent. Vare<br />
sig människovärdet kränks i USA, i Afghanistan eller i Mellanöstern och<br />
oavsett vem som utför terrorhandlingar mot civilbefolkningen måste de<br />
fördömas kraftfullt. Detta är den långsiktigt enda riktiga lösningen, och<br />
en sådan skrivning har vi lagt till.<br />
Tjänstgörande ordförande: Luciano Astudillo har lämnat in följande<br />
yrkande: ”Varje form av terrorhandling liksom organiserat våld riktat mot<br />
civilbefolkningen måste därför alltid kraftfullt avvisas.”<br />
Jens Nilsson, Jämtland: Under det här avsnittet efter diskussionen i temagruppen<br />
formulerade jag ett tilläggsyrkande som jag tycker att vi ska ha<br />
med. Människor väljer inte bara den parlamentariska vägen för att<br />
påverka. Det vet vi ute i kommunerna och i nationen Sverige. Vi vet<br />
också att folkrörelserna organiserar sig allt bättre i Europasammanhang<br />
för att påverka politik och skapa opinion. Det är samma sak globalt.<br />
Fredsälskande människor över hela världen jobbar både lokalt och globalt,<br />
och det underlättas av den nya informationstekniken.<br />
Jag tycker att FN, som består av medlemsstater, också ska ha en ständig<br />
dialog med de globala folkrörelserna. Någonstans på sidan 41 efter<br />
rad 28 yrkar jag att det ska skrivas in: ”FN ska stödja och upprätthålla en<br />
ständig dialog med de lokala folkrörelserna.”<br />
Björn von Sydow, partistyrelsens föredragande: Jag ska kommentera<br />
inläggen, som kan delas upp i några grupper. Två tilläggsyrkanden gäller<br />
terrorismen, två syftar till att stärka Förenta nationerna och ett avser den<br />
internationella rättsordningen stater emellan. Detta fångar in ganska<br />
mycket av hela den vilja som vi har att gå vidare med den internationella<br />
folkrätten när vi ser att vi har kommit in i en besvärlig internationell<br />
situation.<br />
Jag vill tillstyrka yrkandet från Greger Tidlund, Södermanland, om att<br />
man vid sidan av riskerna för odemokratiska stater också nämner riskerna<br />
att terrorgrupper bemäktigar sig de mest farliga vapnen.<br />
Jag anser vidare att Luciano Astudillos yrkande är rimligt. Kongressen<br />
får avgöra om den vill ta ställning till det trots att det lästes upp av tjänstgörande<br />
ordföranden, inte av Luciano själv. Från partistyrelsen anser vi att<br />
yrkandet är rimligt och korrekt.<br />
Axel Gisslén och jag har i enlighet med gammal kongresstradition resonerat<br />
med varandra. Jag vill läsa upp hans förslag till text, som jag tycker<br />
är bra: ”Förenta nationerna måste stärkas legalt genom att vetorätten i<br />
säkerhetsrådet inskränks och genom att FN och FN-stadgan ska vara<br />
styrande för allt användande av militärt våld i internationella och natio-<br />
199
nella konflikter, praktiskt genom säkrande av insatsstyrkor under FN:s<br />
kommando.” Jag anser att detta är en inriktning som vi bör kunna anta.<br />
Jens Nilssons yrkande går ut på att FN bör stödja och aktivt upprätthålla<br />
en dialog med globala folkrörelser. Jag har tvekat lite grann om var i programmet<br />
det skulle vara lämpligt att infoga detta. Det kunde ha varit<br />
under internationell samverkan över huvud taget. Det kunde också ske<br />
under rubriken Den demokratiska processen, men jag tycker att ståndpunkten<br />
är riktig i sak, och därför bör vi bifalla detta yrkande.<br />
Peter Gustavsson, Uppsala län, föreslår en text som pekar på behovet av<br />
att samma måttstock ska tillämpas överallt där mänskliga rättigheter<br />
kränks. I den utformningen vill jag tillstyrka även detta.<br />
Tjänstgörande ordförande: Ingår det av dig, Björn, upplästa stycket om FN<br />
i materialet, eller är det ett ändringsförslag?<br />
Björn von Sydow, partistyrelsens föredragande: Det är ett ändringsförslag<br />
som jag ska överlämna till presidiet. Jag beklagar att det inte har nått<br />
fram. Det är angivet exakt var på sidan det ska föras in.<br />
Thomas Östros, partistyrelsens föredragande: Jag vill kommentera några<br />
yrkanden. Anders Jonsson, Stockholms län, har lagt fram ett förslag till<br />
nytt stycke på sidorna 7 och 8 i partiprogrammet. Jag menar att det<br />
stycke som finns där och som i stort också är ett förslag från Anders<br />
Jonsson – det har bara gjorts ett par förändringar – är starkt och tydligt.<br />
Jag skulle helst vilja att vi behåller det som det är.<br />
Jag vill peka på några formuleringar i Anders Jonssons förslag som gör<br />
att det enligt min mening blir mindre kraftfullt och tydligt. Efter<br />
meningen ”Koncentrationen av storföretag skapar ekonomiska maktcentra<br />
utan demokratisk kontroll” vill Anders Jonsson föra in följande förslag:<br />
”I företrädesvis utvecklingsländer lockas dessa företag med skattelättnader.”<br />
Utvecklingen mot lockande med skattelättnader ser vi företrädesvis<br />
inom länder som med skatteparadis försöker dra till sig företag.<br />
Det är en utveckling som vi med kraft måste reagera mot. Det är inte<br />
framför allt en tredje-världen-problematik. I tredje världen finns andra<br />
problem – ingen rättsordning alls och alltför lite av mänsklig värdighet<br />
och arbetsrätt.<br />
Jag yrkar att partistyrelsens förslag till formulering av detta stycke<br />
kvarstår och yrkar avslag på Anders Jonssons förslag.<br />
Det är på samma sätt med Anders Jonssons förslag till ändring av formuleringen<br />
”en central uppgift för att utveckla instrument som ökar stabiliteten<br />
i de internationella finanssystemen”. Anders Jonsson föreslår att<br />
man försöker få ett politiskt inflytande över de internationella kapitalrörelserna.<br />
Det som vi här är ute efter är att öka stabiliteten, att se till att vi<br />
inte får de stora spekulativa kasten, inte att skapa organ som ovanifrån<br />
200
ska tala om vart det här kapitalet ska röra sig. Det handlar bland annat<br />
om ett globalt pensionskapital som investeras i företag i enlighet med vad<br />
pensionsspararna tycker. På hemmaplan och underifrån kan vi organisera<br />
hur löntagare i vårt pensionssparande kan få möjligheter till ett etiskt<br />
agerande, men vi kan inte styra dem ovanifrån via politiska beslut. Det är<br />
ogörligt, och jag tror inte heller att det är önskvärt. Jag yrkar avslag på<br />
Anders Jonssons förslag i den delen.<br />
Leif Hansen har yrkat bifall till sin motion om Tobinskatten. Jag menar<br />
att det centrala är att ge ett klart och tydligt uppdrag till partiet att i<br />
regeringsställning eller i folkrörelsearbetet agera för att utveckla instrument<br />
för att stabilisera de kapitalrörelser som vi ser i dag.<br />
Tobinskatten kan naturligtvis vara något som det går att utveckla i en<br />
framtid, men det är inte så att vi i dag har läget att bestämma att just det<br />
instrumentet kommer att vara det bäst verkande. Det kan mycket väl vara<br />
så att andra instrument fungerar starkare och bättre. Det har vi också<br />
utvecklat i vårt motionsutlåtande. Jag yrkar avslag på det förslaget.<br />
Då har jag gått igenom yrkandena på frihandelsområdet. Tack!<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 1:3 och 5, 4:3, 13:9 i de delar<br />
som framgår av beslutsförslaget, 27:4, 56:19-20 och 26, (78), 86:1 i de<br />
delar som framgår av beslutsförslaget, 125:1, 168:1-3, 169, 170, 171, 172,<br />
173:1 och 3-4, 174, 175:2-3, (186), (187), (188), 311:4 och 315:2<br />
att bifalla motionerna 1:3 vad avser denna motions yrkanden om<br />
globalisering och skuldavskrivning, 4:3, 125:1, 169, 171, 172,<br />
173:1, 174 och 175:2-3,<br />
att bifalla motionerna 13:9 i de delar som i detta utlåtande angetts<br />
med bokstäverna a-b och 86:1 i de delar som i detta utlåtande<br />
angetts med bokstäverna a-c,<br />
att avslå motion 168:3,<br />
att<br />
att<br />
anse motionerna 170, 173:3, 311:4 och 315:2 besvarade med<br />
hänvisning till utlåtandet,<br />
anse motionerna 1:3 vad avser yrkandet om internationell<br />
transaktionsskatt, 1:5, 27:4, 56:19-20, 168:1-2 och 173:4<br />
besvarade med hänvisning till programförslaget och utlåtandet,<br />
att anse motionen 56:26 besvarad med hänvisning till programförslaget.<br />
För beslutsförslag rörande motionerna 78, 186, 187 och 188 hänvisas till<br />
samlingsutlåtandet över de motioner som saknar attsatser eller sammanfattat<br />
åsikter under flera av programförslagets avsnitt i en enda attsats.<br />
201
Förslag till partiprogram sidorna partiprogram sidorna 7-9 (avsnittet<br />
Kapitalets makt), 36-37 (avsnittet Internationalismen) och 39-42 (avsnitten<br />
Frihandel, Motvikter mot det internationella kapitalet och Fredsoch<br />
solidaritetsarbete).<br />
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Anders Jonsson, Stockholms län: Ändring efter sidan 7, rad 43:<br />
”Koncentrationen av storföretag till allt större transnationella företag<br />
skapar stora ekonomiska maktcentra utanför demokratisk och politisk<br />
kontroll. I företrädesvis utvecklingsländer lockas dessa företag med skattelättnader<br />
och avsaknaden av fackliga rättigheter och avtal. Fackliga<br />
organisationssträvanden motarbetas, ofta med brutala metoder. Generellt<br />
utnyttjas arbetskraft till låga löner och hänsynslöst hårda anställningsvillkor,<br />
barn- och tvångsarbete är inte ovanligt. Detta bidrar i viss mån till<br />
en form av social dumpning som sätter press på arbetstagarnas villkor i<br />
den industrialiserade världen.”<br />
Tillägg sidan 40, rad 31: ”En central uppgift är att utveckla instrument<br />
som ökar stabiliteten i de internationella finanssystemen och att få ett<br />
politiskt inflytande över de internationella kapitalrörelserna.”<br />
Peter Gustavsson, Uppsala län: Tillägg sidan 41, rad 17: ”För att åtnjuta<br />
respekt överallt måste samma måttstock gälla överallt där mänskliga<br />
rättigheter kränks. Socialdemokratin vägrar acceptera när någon makt på<br />
grund av politiska och ekonomiska intressen stödjer och utför kränkningar<br />
av mänskliga rättigheter.”<br />
Leif Hansen, Gävleborg: Avslag på partistyrelsens utlåtande angående<br />
motion 315:2. Tillägg: ”att utan militära insatser och utan våld förebygga<br />
och hantera kriser i nära samarbete med FN.”<br />
Greger Tidlund, Södermanland, Tillägg sidan 41, rad 5: ”Risken att<br />
sådana vapen utvecklas av djupt odemokratiska regimer eller terrorgrupper.”<br />
Tillägg sidan 41, rad 10: ”Ingen stat eller terrorgrupp.”<br />
Luciano Astudillo, Skåne, Ändring sidan 41, rad 17: ”Varje form av terrorhandling<br />
liksom organiserat våld riktat mot civilbefolkningen måste<br />
därför alltid kraftfullt avvisas.”<br />
Jens Nilsson, Jämtland: Tillägg sidan 41, rad 28: ” FN ska stödja och aktivt<br />
upprätthålla dialog med globala folkrörelser.”<br />
202<br />
Björn von Sydow, partistyrelsens föredragande: Ändring sidan 41, rad 31:<br />
”FN måste stärkas legalt genom att vetorätten i säkerhetsrådet inskränks
och genom att FN och FN-stadgan ska vara styrande för allt användande<br />
av militärt våld i internationella och nationella konflikter, praktiskt<br />
genom säkrande av tillgång till insatsstyrkor under FN:s kommando.”<br />
Bifall till Peter Gustavssons tilläggsyrkande, Greger Tidlunds tilläggsyrkande,<br />
Luciano Astudillos ändringsyrkande, Jens Nilssons tilläggsyrkande<br />
samt partistyrelsens ändringsyrkande.<br />
Thomas Östros, partistyrelsens föredragande: Bifall till partistyrelsens<br />
utlåtande. Avslag på Anders Jonssons tilläggs- och ändringsyrkanden samt<br />
Leif Hansens avslagsyrkande angående motion 315:2.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
Motionerna<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motion 315:2,<br />
att i övrigt bifalla partistyrelsens utlåtande över motionerna på avsnitten<br />
Kapitalets makt, Internationalismen, Frihandel, Motvikt<br />
mot det internationella kapitalet och Freds- och solidaritetsarbete.<br />
Partiprogrammet<br />
att avslå Anders Jonssons ändringsyrkande på sidan 7, rad 43,<br />
att avslå Anders Jonssons tilläggsyrkande på sidan 40, rad 31,<br />
att bifalla Greger Tidlunds tilläggsyrkande på sidan 41, rad 5,<br />
att bifalla Greger Tidlunds tilläggsyrkande på sidan 41, rad 10,<br />
att bifalla Peter Gustavssons tilläggsyrkande på sidan 41, rad 17,<br />
att bifalla Luciano Astudillos ändringsyrkande på sidan 41, rad 17,<br />
att bifalla Jens Nilssons tilläggsyrkande på sidan 41, rad 28,<br />
att bifalla partistyrelsens ändringsyrkande på sidan 41, rad 31,<br />
att<br />
i övrigt bifalla förslaget till partiprogram sidorna 7-9 (avsnittet<br />
Kapitalets makt), 36-37 (avsnittet Internationalismen) och 39-42<br />
(avsnitten Frihandel, Motvikter mot det internationella kapitalet<br />
och Freds- och solidaritetsarbete).<br />
Behandlingen av dagordningens punkter 9.2, 9.4 och 11.13 var därmed<br />
avslutad.<br />
203
Ordningsfråga<br />
Tjänstgörande ordförande: Vi försöker att bedöma arbetet för morgondagen.<br />
Först på morgonen behövs ungefär 15 minuter för Unga Örnars<br />
70-årsjubileum. Sedan börjar vi med Framtiden bygger vi tillsammans,<br />
En människa – en röst. Ungefär kl. 11.00 flyttar vi upp Anna Lindhs avsnitt<br />
En stark röst för solidaritet och fred. Vi bedömer att vi kan börja<br />
med det ungefär kl. 11.00. Efter det fortsätter vi med berättelser och<br />
fråga om ansvarsfrihet och val av partiorgan. Efter lunchen fortsätter vi<br />
med dagordningspunkterna precis som det var tänkt, såvitt vi nu kan se.<br />
Ändringen är alltså att Unga Örnars jubileum är på morgonen och att<br />
Anna Lindhs avsnitt En stark röst för solidaritet och fred börjar ca kl.<br />
11.00.<br />
Dagordningens punkt 11.14<br />
Utlåtanden över övriga motioner och samlingsmotioner<br />
(Häftena M1, sidorna 278-3<strong>06</strong> och U1, sidorna 90-97)<br />
Föredragande: Anne-Marie Lindgren<br />
Tjänstgörande ordförande meddelade att ingen talare var anmäld.<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 2:5, 12:9, 29, 42:1, 44:3, 72,<br />
73, 78, 124, 176, 177, 178, 179:1, 180, 181, 182:1, 183, 184, 185, 186,<br />
187, 188, 189 och 190<br />
att avslå motion 44:3,<br />
att anse motionerna 2:5, 176, 177, 178 och 179:1 besvarade med<br />
hänvisning till förslaget till politiska riktlinjer,<br />
att anse motionerna 12:9, 42:1, 72, 124, 180, 181, 182:1 och 184<br />
besvarade med hänvisning till utlåtandet,<br />
att anse motionerna 29, 73, 78, 183, 185, 186, 187, 188, 189 och 190<br />
besvarade med hänvisning till programförslaget och till utlåtandena.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över övriga motioner och<br />
samlingsmotioner.<br />
Behandlingen av dagordningens punkt 11.14 var därmed avslutad.<br />
204
Dagordningens punkt 9.1<br />
Programförslagets första kapitel ”Den demokratiska<br />
socialismen”<br />
(Programförslaget sidorna 4-5)<br />
Dagordningens punkt 11.15<br />
Utlåtande över motioner som rör avsnittet Den<br />
demokratiska socialismen<br />
(Häftena M1, sidorna 307-319 och U1, sidorna 98-102)<br />
Föredragande: Thomas Östros<br />
Ordningsfråga<br />
Tjänstgörande ordförande: Här har vi 16 talare anmälda. Enligt våra<br />
beräkningar när det gäller att sätta streck ska man göra det efter 12 talare,<br />
men vi skulle vilja fråga kongressen om vi möjligen skulle avstå från<br />
strecket, för det innebär annars att man måste läsa en massa yrkanden<br />
först. Det kanske gör att vi tappar tempot och har den punkten kvar i<br />
kväll. Jag skulle vilja föreslå att vi inte sätter streck för närvarande även<br />
om det egentligen är mot vad vi har bestämt i arbetsordningen.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
att tills vidare avstå från att sätta streck.<br />
Debatt<br />
Bo Olovson,Norrbotten: Kamrater! Anledningen till att jag står här är att<br />
jag har ett litet tilläggsförslag. Det är nämligen så att jag tycker att det<br />
som står här om demokratins ideal och människors lika värde är väldigt<br />
värdefullt och bra, men jag tycker att vi är ganska dåliga på att hantera<br />
sådana situationer där de här grundvärderingarna skär sig lite grann och<br />
kanske kommer i konflikt med varandra. Därför har jag lagt in ett förslag<br />
till tillägg som lyder så här:<br />
”Man får inte blunda för att den demokratiska socialismens grundprinciper<br />
ibland kan komma i konflikt med varandra och skapa svårlösta<br />
paradoxer. Socialdemokratin måste därför, för att kunna möta de utmaningar<br />
som förändringar i samhället ställer på politiken, ständigt hålla<br />
samtalen om den demokratiska socialismens grundläggande värderingar<br />
och deras praktiska tillämpningar vid liv.”<br />
Då tänkte jag exempelvis på nynazister som sprider sina åsikter. Ska<br />
man kunna inskränka deras rättigheter för att nå andra högre syften? Det<br />
är alltså den typen av paradoxer som jag talar om här. Mitt förslag är att<br />
2<strong>05</strong>
vi lägger till den skrivning som jag föredrog här för att det ska bli lättare<br />
för oss att hantera den här typen av problem.<br />
Karl Petersen, Norrbotten: Partivänner och presidium! Vi från<br />
Norrbottensdelegationen vill börja med att yrka bifall till inledningsavsnittet.<br />
Vi tycker att partistyrelsens förslag är bra, men vi vill göra en liten<br />
justering och omkastning i texten. Vi skulle med glädje se fram mot att<br />
detta inledningsavsnitt inleds med en skrivning om allas lika värde.<br />
Allas lika värde och demokratins ideal stod August Palm för. Det står<br />
Göran Persson för, det sade Ernst Wigforss, och det berättade Karl-Petter<br />
Thorwaldsson om i går. Det skriver nästan varje dag Aftonbladets krönikörer<br />
när de slåss på ledarsidan för de svaga och de diskriminerade. Jag<br />
skulle på Norrbottensdelegationens vägnar föreslå en skrivning som programkommissionen<br />
får fundera på. Låt oss inleda avsnittet med:<br />
”Socialdemokratin vill forma ett samhälle som grundas på demokratins<br />
ideal och alla människors lika värde. Människan är målet för den demokratiska<br />
socialismen.”<br />
Allas lika värde stod vi för redan 1881, och det står vi för i dag också,<br />
120 år senare. Jag yrkar bifall till Norrbottensdelegationens tilläggsförslag.<br />
Kristina Svensson, Dalarna: Ordförande, partivänner! Göran Persson tog i<br />
inledningstalet upp att vi skulle sätta barnen främst. Och det tycker vi<br />
alltihop naturligtvis är väldigt viktigt. Tidigare i dag har vi skrivit in FN:s<br />
barnkonvention i programmet, och barnkonventionen har fyra grundprinciper:<br />
barnens rätt till likvärdiga villkor, att sätta barnens bästa i<br />
främsta rummet, barnens rätt till liv och utveckling och barnens rätt att<br />
uttrycka sina åsikter. De här fyra kan ni självfallet.<br />
Utifrån detta vill vi i Dalarna göra ett tillägg på sidan 4, rad 41.<br />
Meningen före lyder: ”Ett samhälle där alla behövs och alla får plats.” och<br />
det jag yrkar på är följande: ”Ett samhälle som ser till barns och ungdomars<br />
bästa.”<br />
Sara Heelge Vikmång, Östergötland: Kamrater, mötesdeltagare! Frihet,<br />
jämlikhet, solidaritet och demokrati – det är socialdemokratins allra viktigaste<br />
begrepp. Därför var det med glädje som jag läste programkommissionens<br />
förslag till inledning av partiprogrammet. Där talar man just<br />
om frihet, och inte bara frihet från förtryck och tvång utan också frihet<br />
till delaktighet, till medbestämmande och egen utveckling; om jämlikhet,<br />
inte bara i meningen att alla ska vara lika utan i meningen att man har<br />
rätten att utvecklas olika och göra sina egna livsval, oavsett vem man är,<br />
att flickor ska få lika mycket utrymme i skolan som pojkar; om att det<br />
inte är mitt efternamn som ska avgöra om jag kan få ett jobb eller en<br />
bostad; om att jag inte ska bli utsatt för våld för att jag till exempel är kär<br />
2<strong>06</strong>
i någon av samma kön och att jag naturligtvis också har rätten att prövas<br />
att få adoptera oavsett min sexualitet; om solidaritet som det kitt som<br />
håller samman samhället; om att vi behöver varandra. Men kanske den<br />
viktigaste delen ändå är den om demokrati, att demokrati är mer än en<br />
rösträtt och allmänna val vart fjärde år. Demokratin måste innebära, precis<br />
som kommissionen skriver, varje människas möjlighet till inflytande<br />
över sin egen vardag, i bostadsområdet, på arbetet, i vården, omsorgen<br />
och skolan. För vem vet bättre än eleverna när det luktar mögel i<br />
omklädningsrummen eller när det finns mobbning i klassen?<br />
Demokratin ska sätta gränser för ekonomin och marknaden. Jag tycker<br />
att det är en väldigt viktig del att denna formulering förtydligas i partiprogrammets<br />
inledning, som fastslår den praktik och den teori som vi<br />
haft och de val som vi har gjort, att det är med hjälp av demokratin som<br />
vi förändrar samhället och inte med hjälp av ägande.<br />
Jag yrkar bifall till partistyrelsens och programkommissionens förslag.<br />
Bo Bernhardsson, Skåne: Partivänner! Den svenska ekonomin är sanerad<br />
och nästan som i nyskick. Nu är vi själva på kongress, och det är gott och<br />
väl, nästintill fantastiskt. Men facit av 1990-talet är dessutom växande<br />
klyftor när det gäller inkomster och makt. Facit av 1990-talet och av globaliseringen<br />
av ekonomin är också en maktförskjutning från arbete till<br />
kapital, från enskilda stater och demokratiska institutioner till transnationella<br />
företag och till politiska och ekonomiska eliter, från öppna<br />
demokratiska församlingar till slutna rum. Jag tror mig också våga påstå<br />
att det som nu händer på orter som Degerfors och Katrineholm visar att<br />
staten och folket har blivit lite svagare.<br />
Mot just den här bakgrunden är det enligt min mening särskilt viktigt<br />
att socialdemokratin håller fast vid sin kanske tydligaste vision, den som<br />
säger att bestämmanderätten över produktionen och dess fördelning ska<br />
ligga i hela folkets händer. Den här grundsatsen är ingen dogm, den<br />
grundsatsen är inget detaljprogram, det är en tydlig viljeinriktning, en<br />
vision av ett bättre samhälle och en rimlig ordning.<br />
Som jag ser det förverkligades den här visionen under socialdemokratins<br />
riktigt framgångsrika år under förra århundradet, med hjälp av<br />
lagstiftning som stärkte arbetets rätt och löntagarna som part på arbetsmarknaden.<br />
Det förverkligades genom välfärdssektorn, genom att den<br />
ägdes och styrdes gemensamt. Det förverkligades med hjälp av strategiskt,<br />
om än blygsamt, ägande av företag och infrastrukturverksamhet.<br />
Det förverkligades genom skattepolitiken. Jag skulle faktiskt vilja säga att<br />
facit av de åren var att folket styrde produktionen och dess förädling, folket<br />
utövade bestämmanderätten. Beviset är att klyftorna minskade.<br />
Nu väntar en ny utmaning, att förverkliga den här visionen i en ny<br />
värld, en globaliserad ekonomi, och det kräver delvis nya metoder, bland<br />
annat mycket mer facklig och politisk internationell samverkan. Men<br />
207
visionen om att folket ska bestämma är fortfarande densamma, och den<br />
tycker jag ska stå kvar i partiprogrammet. Jag föreslår följande ändringar<br />
i inledningen:<br />
För det första att styckena 7 och 8, det som börjar med ”Socialdemokratin<br />
vill låta demokratins ideal prägla hela samhällsordningen” lyfts<br />
upp och utgör den absoluta inledningen under rubriken Den demokratiska<br />
socialismen.<br />
För det andra föreslår jag att stycke 6, raderna 30-36 ersätts av följande<br />
text:<br />
”Socialdemokratin strävar efter en samhällsordning där bestämmanderätten<br />
över produktionen och dess fördelning ligger i hela folkets händer.<br />
Det innebär att de för samhällsutvecklingen viktiga ekonomiska frågorna<br />
på varje nivå, nationellt som internationellt, ska avgöras av demokratiska<br />
församlingar där det råder full öppenhet och insyn. Det innebär också att<br />
socialdemokratin vill förstärka medborgarnas inflytande över arbetslivet<br />
och ekonomin i deras egenskap av löntagare och konsumenter.”<br />
Axel Gisslén, Örebro län: Partivänner! Jag blev apostroferad som äldre<br />
inventarium och borde kanske vilja bevara mer av den tidigare texten,<br />
såsom Bernhardsson har föreslagit. Men jag tillstyrker den nuvarande<br />
skrivningen oförändrad men med en ändring av ordningsföljden av<br />
styckena på sidan 4. Jag yrkar att de tre styckena på den nedre halvan<br />
flyttas upp till inledningen. Varför en sådan klåfingrighet? Jo, det nya och<br />
det viktiga i den här texten är den ännu starkare betoningen av den<br />
demokratiska socialismen. Det var också ett huvudtema i Göran Perssons<br />
inledning.<br />
Därför bör programmet inledas med det här stycket: ”All makt i samhället<br />
måste utgå från de människor som tillsammans bildar samhället.<br />
Ekonomiska intressen har aldrig rätt att sätta gränser för demokratin;<br />
demokratin” – eller rättare sagt medborgarna – ”har alltid rätten att med<br />
demokratin som redskap ange villkoren för ekonomin och sätta gränser<br />
för marknaden.”<br />
Det är en skrivning med en oerhört stor räckvidd. Den svarar mot<br />
Wigforss tes att demokratins principer måste tillämpas på alla livsområden<br />
och alla samhällsområden. De här raderna anger grundtemat i programmet<br />
och bör därför lyftas upp till inledningen och följas av de två<br />
andra styckena på sidan 4. Därefter bör texten fortsätta med en beskrivning<br />
av den värdegrund för vars förverkligande demokratin är en förutsättning.<br />
Peter Persson, Jönköpings län: Partivänner! Vi är nu både i slutet och i<br />
början av en lång programdebatt. Låt mig säga: Jag kände djup oro när<br />
programdebatten började på allvar i <strong>nov</strong>ember 2000. Det förslag som då<br />
levererades var vagt, konturlöst och var i vissa avseenden i avsaknad av<br />
208
socialdemokratiska traditioner. Jag blev inte stillad i min oro när jag i<br />
Liberal debatt läste att Bengt Westerbergs uppfattning var att avsändaren<br />
kunde ha varit folkpartiet. Därför vill jag gärna säga: Det nuvarande förslaget<br />
och de förändringar som har gjorts har lett till ett avsevärt mycket<br />
bättre program. Men jag tycker att viss debatt kring programmet måste<br />
kommenteras.<br />
Vi har hört diskussioner om att samhället har förändrats så omfattande<br />
och så kraftigt att partiet måste göra sin kraftiga förflyttning. Vi har<br />
glömt varför vårt parti en gång konstituerades. Det konstituerades inte<br />
för att förändras med samhället, utan i grunden för att förändra samhället.<br />
Det var inte heller så att avsikten med våra program skulle vara att vi<br />
skulle ge svar på var Konsumbutiken skulle etableras eller cykelstället stå<br />
utan vara en kompass, en längre färdriktning, en vision och en dröm.<br />
Nu har Eric Holmqvist just gått hem, men jag minns hur jag som<br />
SSU:are i Skåne på distriktskongresser försökte lägga in precision i ändamålsparagrafen<br />
och säga att vi stod för det och det. Då gick alltid Eric<br />
Holmqvist klokt upp och sade: Partivänner, vi kan inte precist ange drömmen<br />
om det samhälle vi vill etablera, men vi måste ha kvar en riktning,<br />
en hållning att vi vill nå samhällets fullständiga demokratisering. Han<br />
sade det på skånska, kvardröjande sådan, som Bosse Bernhardsson.<br />
Bosse Bernhardsson föreslår å den skånska delegationens vägnar en<br />
modifiering som är klok och som vi från Jönköpings län instämmer i. Att<br />
bära en dröm, att vilja den fullständiga förändringen, det måste vara<br />
socialdemokratin i kropp och själ.<br />
Partiordföranden nämnde i går Nils Elovsson. Jag kände honom också<br />
och träffade honom bara några dagar innan han gick bort, ty också han<br />
var skåning och Jönköpingsbo. Som Nils Elovsson hoppas jag en dag att<br />
det ska finnas ett samhälle där mänsklighetens yttersta mening inte är att<br />
klösa pengar av varandra. Bifall till Bosse Bernhardssons förslag.<br />
Lars Aronsson, Jönköpings län: Partikamrater! Nu gäller det att vi inte ska<br />
kasta ut barnet med badvattnet. Den demokratiska socialism som våra<br />
pionjärer utmejslade, och som bland andra Ernst Wigforss och Olof Palme<br />
definierade, är ingenting att skämmas för. Tvärtom gäller den demokratiska<br />
socialismen både för dagspolitiken och för framtidsfrågorna.<br />
Socialdemokratin måste vara en rörelse i opposition, även när vi har<br />
regeringsmakten. Regeringen är inte nog. Som demokratiskt socialistiskt<br />
parti måste vi främst vara en folkrörelse, en rörelse i opposition mot<br />
orättvisor, mot ojämlika levnadsvillkor, mot otrygghet, mot egoism, alltså<br />
en rörelse för rättvisa, för trygghet, jämlikhet, frihet och solidaritet. Detta<br />
betyder, kamrater, att den ekonomiska demokratin måste vara lika självklar<br />
för oss socialdemokrater som den politiska, sociala och kulturella<br />
demokratin.<br />
Vi måste också ha visioner. En är klassamhällets avskaffande, en annan<br />
är det som uttrycks i portalparagrafen, och jag håller med partiordföran-<br />
209
den som i morse sade att det är en vacker mening och en mening med<br />
tyngd. Jag kan tillägga att det också är en klar viljeinriktning som socialdemokratin<br />
bör fortsätta att ha.<br />
Jag yrkar bifall till Bo Bernhardssons yrkande.<br />
210<br />
Anne-Marie Lindgren, partistyrelsens föredragande: Det kanske kan<br />
verka märkligt att vi har lagt debatten om inledningen till partiprogrammet<br />
sist. Men det beror på att inledningen sammanfattar det som vi har<br />
tagit ställning till i övrigt när det gäller partiprogramtexten. Det som<br />
inledningen ska uttrycka är alltså i grunden socialdemokratins demokratisyn.<br />
Det finns inte någon helst skillnad i det avseendet mellan programkommissionen,<br />
Peter Persson eller övriga talare när det gäller inställningen<br />
till att det är våra drömmar, våra visioner om det framtida samhället<br />
som ska uttryckas där.<br />
Men den dröm i form av demokratisyn som Bo Bernhardssons yrkande<br />
uttrycker är inte min dröm i varje fall. Demokrati, precis som vi har diskuterat<br />
den och lagt fast under den här dagen, handlar om någonting<br />
som rör sig på många olika plan, flera olika former. Det är inte någonting<br />
där man upphöjer de politiskt fattade besluten till en sorts central<br />
norm och sedan säger: Jodå, man ska också kunna påverka som löntagare<br />
och konsument. Alltihop detta måste samspela med varandra. Det är faktiskt<br />
det som vi har diskuterat och lagt fast under avsnitten om demokrati<br />
och en demokratisk ekonomi, och det är också det som ska uttryckas i<br />
inledningen.<br />
Jag yrkar därför avslag på Bo Bernhardssons ändringsförslag.<br />
Jag skulle också vilja ta någon minut i anspråk med någonting som<br />
kanske är lite ovanligt från en talarstol, nämligen att tala om texter som<br />
texter, inte innehållet utan hur de är uppbyggda. Jag tror att jag förmodligen<br />
är vår mesta statsrådstalskrivare; jag tror att jag har spökskrivit åt<br />
sju eller åtta. Man lär sig någonting om retoriska texter. Den här inledningen<br />
är, till skillnad från resten av partiprogrammet, just en retorisk<br />
text, en text som ska uttrycka visioner och drömmar. Sådana texter måste<br />
se lite annorlunda ut än lite mer resonerande texter. Det måste vara rätt<br />
kompakta, täta texter. Det är texter som faktiskt inte lämnar utrymme för<br />
problematiseringar, dem får man ha någon annanstans. Skulle vi problematisera<br />
en vision upphör den faktiskt att vara en vision. Bo Olovsons<br />
tilläggsyrkande, som skulle komma direkt efter den kraftiga slutmeningen<br />
om demokratins innehåll, förtar intrycket av det. Jag yrkar avslag<br />
även på det förslaget.<br />
Sedan vill jag gärna säga till er som ska ta det slutliga beslutet att tänk<br />
på att texter inte handlar om varje enskild mening för sig utan om hur<br />
meningarna verkar tillsammans. Det är inte säkert att en text blir bättre<br />
och tyngre för att man lägger till två eller tre meningar som egentligen<br />
uttrycker samma sak. Tvärtom kan det få uppmärksamheten att stanna<br />
upp därför att det hela verkar lite tungt och för omständligt.
Jag ska sluta med att ta ett exempel så att ni förstår vad jag menar. Alla<br />
har hört Göran Perssons mening ”Den som är satt i skuld är icke fri.” Det<br />
är en oerhört effektiv mening retoriskt. Ingen kan missförstå den, man<br />
kommer ihåg den, och jag tror att den har betytt väldigt mycket för att<br />
förklara budgetsaneringens nödvändighet. Men sakligt sett kan man ha<br />
invändningar mot den. Om man ska uttrycka sig så att det är ekonomiskt<br />
korrekt borde man säga att om man är satt i skuld för pengar som man har<br />
lånat för att täcka utgifter som man inte har inkomster till, då är man inte<br />
fri såvitt man inte har tillgångar i övrigt att betala skulden med. Då är det<br />
ekonomiskt korrekt, men medge att det inte alls är lika slagkraftigt.<br />
Bo Bernhardsson, Skåne: Jag blir lite smått förvirrad över invändningen.<br />
Jag måste be om ett förtydligande. Anne-Marie Lindgren har en annan<br />
demokratisyn än jag utifrån den skrivning som jag har lagt. Det tycker jag<br />
måste förklaras lite bättre. Demokrati rör sig på olika plan, säger Anne-<br />
Marie Lindgren, och de olika planen måste samspela. Jag har ingen<br />
invändning alls. Hur kan man tolka in någonting annat i det förslag till<br />
skrivning som jag har lagt än att inflytande i form av löntagarinflytande,<br />
konsumentinflytande, demokratiskt inflytande och parlamentariskt inflytande<br />
måste samspela? Självklart. Var står det i min text att det inte är så?<br />
Roger Mogert, Stockholm: Partikamrater! Jag hade faktiskt tänkt skriva<br />
ett tal, och jag hade tänkt skriva ett tal som man gärna vill hålla vid en<br />
partikongress där man antar ett nytt socialdemokratiskt partiprogram; ett<br />
sådant tal som man drömde om som SSU:are när man som ny gick i<br />
första studiecirkeln om socialism. Det skulle ha börjat någonstans med<br />
Branting, fortsatt med Sandler och Karleby och sedan slutat med Wigforss<br />
och Palme.Men jag gjorde faktiskt inte det, och jag är övertygad om att<br />
jag kommer att hata mig själv i hela mitt liv på grund av det.<br />
I stället bestämde jag mig för att prata lite om vad jag tror att det<br />
egentligen handlar om. Jag tror att det handlar om partiets själ och mig<br />
själv.<br />
Ni som sitter i programkommissionen har gjort ett imponerande<br />
arbete på väldigt många områden. Ni har farit runt i landet. Ni har lyssnat<br />
på oss. Ni har läst våra motioner. Ni har skapat ett dokument som jag<br />
tror att väldigt många av oss – handen på hjärtat – är ganska nöjda med.<br />
Men det finns tyvärr ett viktigt undantag, och det är inledningen som jag<br />
vågar påstå att många av oss är ganska missnöjda med.<br />
Det skulle kännas lite konstigt att åka härifrån utan att ha försökt sy<br />
ihop oss om det här. Det känns inte som att vi står så ruskigt långt ifrån<br />
varandra. Egentligen önskar jag att vi här på kongressen kunde vaska<br />
fram ett förslag som vi kunde anta enhälligt. Sedan kunde vi, innan vi går<br />
till nattvila, sjunga Internationalen unisont. Men jag har inte lyckats att<br />
formulera en sådan attsats.<br />
211
I stället vill jag å Stockholms vägnar yrka bifall till det som nu är Bosse<br />
Bernhardssons framvaskade kompromissförslag. Jag vill också yrka bifall<br />
till de redaktionella ändringar i texten som jag har föreslagit. Under<br />
Jämlikhet vill jag lägga till: ”Socialdemokratin strävar efter jämlikhet i<br />
fördelning av de resurser som har betydelse för människors möjlighet att<br />
påverka samhället och sina egna liv.”<br />
I stycke 2 vill jag ändra nyckelmeningen så att den lyder: ”Vi strävar<br />
efter en ekonomisk ordning där alla människor som medborgare, löntagare<br />
och konsumenter kan bestämma över produktionens inriktning och<br />
fördelning, arbetslivets organisation och arbetslivets villkor.”<br />
Peter Gustavsson, Uppsala län: Jag ska börja mitt anförande på ett lite<br />
udda sätt. Jag ska börja med att citera Anne-Marie Lindgren: ”Ordet<br />
socialism hänger samman med det latinska ordet för samhälle. Det finns<br />
olika socialistiska uppfattningar, men alla betonar de nödvändigheten av<br />
att samhället, det vill säga medborgarna gemensamt, har kontroll över<br />
ekonomin och dess sätt att arbeta.” Det var ett citat ur Vad är socialdemokrati?<br />
som utkom 1981.<br />
Jag letade efter ett bra citat, och jag tror att det är detta som det handlar<br />
om. Socialdemokratin kom till från början därför att makten i samhället<br />
var skevt fördelad. Vissa bestämmer mycket. Andras makt är<br />
ytterst begränsad. Den fackliga och politiska rörelsen kom till för att öka<br />
arbetarnas makt och minska arbetsgivarnas makt. Den kom till och med<br />
till för att överföra makten över det ekonomiska livet från fåtalet till hela<br />
befolkningen.<br />
Demokratin som övergripande mål innebär ju ungefär det som<br />
Wigforss pratade om, att man, när man väl har accepterat demokratins<br />
princip, inte kan låta sig hejdas och hålla sig borta från vissa livsområden.<br />
Den måste genomsyra hela samhället. Vi måste ha ett demokratiskt samhälle,<br />
också socialt och ekonomiskt.<br />
Det är viktigt att behålla sin kompass, har vi pratat om. Jag håller med<br />
många talare om att man har kommit långt i programkommissionen.<br />
Också jag var väldigt orolig när det första förslaget kom. Jag är mycket<br />
glad över att man har tagit intryck av motionerna. Men det skulle kännas<br />
tråkigt att inte ha kvar känslan av att det här är det som vi står för<br />
och kämpar för. Vi måste sträva någonstans och hålla drömmen vid liv<br />
om det samhälle som vi vill skapa, inte genom nästa regeringsförklaring<br />
utan genom att successivt steg för steg genomföra reformer för att skapa<br />
ett demokratiskt och socialistiskt samhälle.<br />
Jag yrkar bifall till Bo Bernhardssons förslag.<br />
Anne-Marie Lindgren, partistyrelsens föredragande: Tack för citatet,<br />
Peter. Men jag skulle ha uppskattat om du hade använt dig av den senaste<br />
upplagan från 1996, eftersom jag har hunnit fördjupa mitt tänkande från<br />
212
1981 till 1996. Jag har insett mycket av det som diskussionen i dag handlar<br />
mycket om. Medborgerlig kontroll, javisst, men det räcker inte bara<br />
med att sätta denna broms mot kapitalet. Vi måste fundera över demokratins<br />
egna former. Då är det för enkelt att bara sätta upp just detta.<br />
Thomas Östros, partistyrelsens föredragande: Kongressombud! Vi har<br />
under den här dagen verkligen förädlat och kommit fram till ett partiprogram.<br />
Nu är det bara inledningen kvar.<br />
Axel Gisslén pekade på någonting väldigt viktigt, och det var stycket:<br />
”All makt i samhället måste utgå från de människor som tillsammans bildar<br />
samhället. Ekonomiska intressen har aldrig rätt att sätta gränser för<br />
demokratin. Demokratin har alltid rätten att ange villkoren för ekonomin<br />
och sätta gränserna för marknaden.”<br />
Jag märker att när vi talar om detta stycke växer det som retorisk<br />
poäng, som politisk kompass och inriktning. Det har också den stora fördelen<br />
att det hänger väldigt väl samman precis med det arbete som vi har<br />
gjort under dagen, med demokratin som utgångspunkt. Det är det som<br />
vi har förädlat från vår traditionella socialdemokratiska startpunkt vid<br />
förrförra sekelskiftet i praktisk politik.<br />
Partiprogrammets genomgående tema är just demokrati. Grundstenarna<br />
i den demokratisynen är att demokratin är överordnad marknaden<br />
och ekonomin. Men demokratin i sig kräver också alltid maktspridning.<br />
Demokratin kräver många olika former av påverkan på många olika<br />
plan i samhället. Den första kampen handlade om att komma fram till<br />
demokrati, att införa de grundläggande rättigheterna. Men i takt med att<br />
demokratin utvecklades utvecklas också vår demokratisyn till att bli den<br />
pluralistiska, den mångfaldiga, den som innebär att vi på väldigt många<br />
olika plan arbetar med folkrörelser, fackföreningsrörelser och i politiskt<br />
arbete.<br />
Vi vill inte ha en inledning som leder tanken bort från de tankegångar<br />
som vi har byggt partiprogrammet på. Det finns förstås ett problem med<br />
det som är vackert, till exempel med portalparagrafen från 1944. Den är<br />
vacker, men den leder inte tanken åt det håll som detta program handlar<br />
om. Därför kan vi inte, bara för att vi har en känslomässig tillhörighet till<br />
portalparagrafen, ha den med i ett program som lutar åt ett annat håll.<br />
Den paragrafen kom till 1944 för att visa på – och det är riktigt –<br />
bestämmanderätten som det viktiga vägvalet.<br />
Avsikten 1944 var också att skapa en kompromiss. De som ville gå<br />
socialiseringsvägen, förstatligandevägen och planhushållningsvägen<br />
skulle känna att också detta omfattades. Det var nödvändigt vid den partikongressen,<br />
men det är inte nödvändigt vid denna partikongress och för<br />
den starka diskussion som vi har haft om vår syn på den demokratiska<br />
ekonomin. Drömmarna och visionerna ska vara starka och tydliga och<br />
vara väl förankrade så att de blir en vägledning för oss i vardagsarbetet.<br />
213
Jag har lyssnat på flera av ombuden som har menat att vi skulle kunna<br />
förädla själva inledningen i partiprogrammet. Axel Gisslén föreslår att vi<br />
skulle utgå från det här stycket. Jag tycker att det är ett stilistiskt och<br />
retoriskt problem om vi börjar tala om att ”all makt i samhället ska utgå<br />
...” Det finns kanske bättre sätt att inleda ett partiprogram.<br />
Jag har också lyssnat på Karl Petersen från Norrbotten. Går det att<br />
finna en inledning på partiprogrammet som gör att det blir en fin ingång<br />
och vi behåller ett tempo som gör att inledningskapitlet kan användas<br />
som en samlad portal för vad socialdemokrati innebär? Jag föreslår att vi<br />
följer Karl Petersens förslag, men att vi något skriver om det så att partiprogrammet<br />
inleds med följande mening: ”Socialdemokratin vill forma<br />
ett samhälle, grundat på demokratins ideal och alla människors lika<br />
värde. Fria och jämlika människor i ett solidariskt samhälle är den demokratiska<br />
socialismens mål.”<br />
Därmed följer vi i huvudsak Norrbottens förslag och får en ingång som<br />
pekar mot demokratin och solidariteten. Vi får ett fint flyt, tycker jag, i<br />
det som är viktigt för oss att på drygt en sida beskriva, nämligen vad socialdemokratin<br />
är för något.<br />
Med dessa ändringar vill jag yrka bifall till partistyrelsens förslag.<br />
Sekreterare: Marie Martinsson och Madelén Persson<br />
214<br />
Jarl Henriksson, Norrbotten: Programförslaget på sidan 4, rad 34, lyder:<br />
”varje människa som medborgare, löntagare och konsument kan påverka<br />
produktionens inriktning.” Påverkan på produktionens inriktning är<br />
alltså någonting som tillkommer individen som löntagare, medborgare<br />
och värsta fall som konsument.<br />
Men produktionens inriktning är ett samhällsintresse, ett kollektivt<br />
intresse. Det är av den anledningen som socialdemokratin som sin<br />
grundsats har haft att bestämmanderätten över produktionen inte ska<br />
ligga i konsumenternas händer utan i hela folkets händer. Om vi antar<br />
partistyrelsens skrivning kommer vi också att anta partistyrelsens tolkning,<br />
och den framgår tydligt av utlåtandena över motionerna. Det här är<br />
inte bara ett nytt språk utan det är en helt ny politisk linje. Partistyrelsens<br />
vill inte att vi ska uttrycka något annat samhällssystem som mål.<br />
Vi ska inte säga att vi vill ha socialism eller ens ge några anvisningar<br />
om vilka åtgärder som vi kan tänka oss att vidta. Det är endast värderingarna<br />
som ska vägleda. Men jag hävdar att vi behöver båda delarna.<br />
Partistyrelsen ställer dessutom hela folkets händer i motsättning mot<br />
facklig förhandlingsfrihet. Vad vi vill är ju att få bestämmanderätten över<br />
de slutna sällskapen från den lilla skaran kapitalister. Fråga människor på<br />
Scania i Katrineholm, i Degerfors eller på Unexa i Luleå om det skulle<br />
vara något hinder för fackets förhandlingsrätt och förhandlingsstyrka!<br />
Det här är grundbulten i partibygget. Det var detta som gjorde att<br />
arbetarna en gång i tiden insåg att de måste bilda ett eget parti. Det fanns
någonting i vårt program som skilde oss från alla andra politiska rörelser,<br />
och det var att vi var bärare av ett annat samhälle, ett – som vi vågade<br />
kalla det för – socialistiskt samhälle med en socialistisk samhällsordning.<br />
Dra inte ur den grundbulten ur partiprogrammet!<br />
Jag anser att Bosse Bernhardssons förslag ligger väl i linje med de socialdemokratiska<br />
traditionerna. Det lyfter dessutom perspektivet till den<br />
internationella nivån. Därför yrkar jag bifall till hans förslag.<br />
Anna-Karin Lundström, Stockholms län: Ordförande! Partivänner!<br />
Frihet, jämlikhet och solidaritet, demokrati, rättvisa och mångfald – det<br />
nya förslaget till partiprogram är fullt av vackra, värdeladdade och förpliktande<br />
ord, ord som i varje partiprogram måste vägas på guldvåg.<br />
Orden i vårt program måste ha poetisk kraft. Därför förstår jag de<br />
ombud som har föreslagit att den gamla meningen från 1944 ska finnas<br />
kvar, för den har en sådan poetisk kraft. Men uttrycket har också en svaghet.<br />
Vad betyder det för oss? Det är få här inne som tolkar det hela som<br />
ett gigantiskt förstatligande av allt möjligt. I stället tolkar de flesta av oss<br />
detta som ett krav på demokratisering, maktspridning, tydliga spelregler,<br />
insyn, fackliga fri- och rättigheter, konsumentmakt och människovärde.<br />
Allt det här finns i partistyrelsens förslag, men utan oklarheter.<br />
Vi är demokratiska socialister, inte teoretiska socialister. På måndag<br />
börjar vi att omsätta vårt program i praktisk politik. Då krävs att vi gör<br />
det på fullt allvar. Vi är inte hjälpta av uttryck med poetisk kraft och oklar<br />
betydelse. Vi har bättre stöd av det liggande förslaget. Det ställer nämligen<br />
krav på oss att gå till handling. Det räcker inte med poesi.<br />
Därför yrkar vi från Stockholms län bifall till partistyrelsens förslag<br />
med den utomordentliga ändringen som Norrbotten bidrog med. Vi<br />
lovar kongressen att vårt distrikt med kraft från och med i morgon kommer<br />
att arbeta för att förändra samhället mot den demokratiska socialismen.<br />
Birgitta Halvarsson, Värmland: Partivänner! Jag vill börja med att yrka<br />
bifall till partistyrelsens förslag.<br />
Vi i Värmland tycker att vi med det här förslaget till partiprogram får<br />
ett program för framtiden som känns modernt och aktuellt. Framför allt<br />
är det lätt att ta det till sig, att instämma i det och fundera runt omkring<br />
det, också för dem som inte är politiskt aktiva socialdemokrater eller<br />
kanske inte ens vet om att de är socialdemokrater.<br />
Det innebär naturligtvis också utmaningar för oss att leva upp till partiprogrammet.<br />
Vi måste bygga samhället utifrån vår fasta övertygelse om<br />
alla människors lika värde och alla barns rätt till en trygg uppväxt, varje<br />
människas okränkbarhet.<br />
Detta ställer inte bara krav på oss att leva upp till som samhällsbyggare,<br />
utan kanske ännu mer på oss var och en som människor. Det gäller hur<br />
215
vi handlar i vår vardag, hur vi gör våra val och styr våra handlingar som<br />
föräldrar, som yrkesmänniskor och som medmänniskor.<br />
Det är ett väl genomarbetat program med ett mycket vackert innehåll<br />
som är lätt att tycka om av många fler än av vi som sitter här.<br />
Leif Hansen, Gävleborg: Ordförande! Partikamrater! Det är naturligtvis<br />
en stor sak att ändra i portalparagrafen som är så viktig när man i korta<br />
ordalag ska tala om vad partiet står för.<br />
Jag ska säga rent ut att när jag fick det första förslaget till program strax<br />
före årsskiftet funderade jag på att om programmet hade antagits på den<br />
här kongressen skulle jag inte längre ha kunnat vara med. Det var en signal<br />
om att man skulle ändra riktning, och det gjorde mig ledsen. Jag blev<br />
naturligtvis gladare när den nya skrivningen kom eftersom den i vissa<br />
delar var mycket bättre. Men den var inte riktigt bra.<br />
Jag tycker att vi ska ta fasta på Bo Bernhardssons tillägg där han verkligen<br />
vill ha med den här biten om att fördelningen ligger i människornas<br />
egna händer. Det är viktigt att man deklarerar att man kan säga ifrån.<br />
Samhället kan säga ifrån när folket så vill. Det är mycket viktigt. Det<br />
innebär att samhällsutvecklingens viktiga ekonomiska frågor på varje<br />
nivå, internationell, europeisk och nationell nivå, ska avgöras av demokratiska<br />
församlingar där det råder full öppenhet och insyn. Det innebär<br />
också att socialdemokratin vill stärka medborgarnas inflytande över<br />
arbetslivet och ekonomin i deras egenskap av löntagare och konsumenter.<br />
Man kan slå fast att fördelningen ska ligga i människornas egna händer.<br />
Jag yrkar bifall till det tillägg som Bo Bernhardsson har föreslagit.<br />
Tjänstgörande ordförande: Jag vill bara fråga dig en sak, Leif. Du har<br />
föreslagit att den ska in på sidan 5, rad 6, alltså efter hela texten, men det<br />
har inte Bosse Bernhardsson föreslagit. Han vill byta ut ett stycke.<br />
Leif Hansen, Gävleborg: Jag ansluter mig till Bernhardssons förslag.<br />
216<br />
Daniel Persson,Skåne: Det är första gången som jag är ombud på en partikongress.<br />
Jag kunde kanske ha valt en lättare premiär i talarstolen, men<br />
jag måste få säga någonting.<br />
Partikamrater! Vad vill socialdemokraterna? Precis som August Palm<br />
ville svara på den frågan är det vår uppgift nu. Politiska program och målformuleringar<br />
ska hämta sin näring ur den verklighet som vi lever i.<br />
Uppenbarligen anser partistyrelsen och programkommissionen att verkligheten<br />
ändrat sig så oerhört mycket att man vill lyfta ut eller – om man<br />
tolkar det snällt – grovt modifiera den så kallade portalparagrafen om<br />
bestämmanderätten över produktionen.<br />
Jag måste ställa frågan: Varför? Vad är det som har ändrats så i grunden?<br />
Vi lever ju i ett kapitalistiskt samhälle, oavsett globalisering, små
mobiltelefoner, Internet och e-post. Vi lever i en kapitalistisk värld där<br />
över 30 000 barn dör varje dag. Vi lever fortfarande i ett kapitalistiskt<br />
samhälle som präglas av den grundläggande motsättningen mellan arbete<br />
och kapital. Denna motsättning är inget teoretiskt luftslott.<br />
Jag fick lära mig det när jag som 14-åring jobbade som städare på en<br />
bilverkstad. Bilmekanikerna fick 50 kr i timmen. Samtidigt tog firman<br />
cirka 500 kr i timmen av kunderna. Vi kan se det i lönerörelsen mellan<br />
arbetsgivare och fackföreningar, och vi kan se det när multinationella<br />
bolag begår rovdrift på människor och natur i fattiga länder runtom i<br />
världen.<br />
I denna konflikt mellan arbete och kapital väljer vi socialdemokrater<br />
sida. Vi står på den arbetande befolkningens sida mot kapitalet. Så har<br />
det varit och så ska det fortsätta att vara. Det är därför som en portalparagraf<br />
om bestämmanderätten över produktionen är en viktig del och<br />
en viktig viljeinriktning. Det behöver inte betyda att staten ska äga allt.<br />
Det behöver inte betyda planekonomi. Portalparagrafen har inget färdigt<br />
recept. Däremot betyder det att vi accepterar demokratins principer fullt<br />
ut på alla områden. Det är det som är det grundläggande och det som gör<br />
oss till demokratiska socialister.<br />
Med dessa ord vill jag yrka bifall till Bo Bernhardssons och Skånes ändringsförslag.<br />
Kristin Lindroth, Skåne: Kamrater! Bestämmanderätten över produktionen<br />
och dess fördelning ska ligga i våra händer, i folkets händer. Detta<br />
krav är ett av dem som i grunden skiljer oss socialdemokrater från andra<br />
partier. Vi vill genomföra, inte bara den politiska demokratin, inte bara<br />
den sociala demokratin utan också den ekonomiska demokratin. Och vi<br />
har en lång bit kvar särskilt när det gäller den ekonomiska delen.<br />
Vårt mål måste vara att vi ska flytta fram våra positioner, inte att vi ska<br />
tona ned våra krav för att vi måste förnya oss eller vara moderna. I likhet<br />
med Daniel Persson förstår jag inte vad det är som är så himla nytt. Jag<br />
förstår inte på vilket sätt EU, Internet eller terrorism gör vårt krav mindre<br />
viktigt eller mindre aktuellt.<br />
Det finns en grundläggande konflikt i samhället. Det är konflikten<br />
mellan arbete och kapital. I den konflikten står socialdemokratin på<br />
arbetets sida. Vi är och ska även i fortsättningen vara ett antikapitalistiskt<br />
parti. Vi vill demokratisera hela samhället, även den ekonomiska delen.<br />
Därför vill jag yrka bifall till Bo Bernhardssons och Skånes förslag.<br />
Wanja Lundby-Wedin,programkommissionen: Kamrater! När vi har jobbat<br />
i programkommissionen har vi fått ett starkt gehör för att vi gjorde<br />
rätt när vi sade att vi verkligen skulle försöka oss på att göra ett nytt partiprogram,<br />
ett partiprogram som går att använda i dag och förhoppningsvis<br />
under ganska många år framöver.<br />
217
218<br />
Vi i programkommissionen diskuterade aldrig att vi skulle riva portaler.<br />
Däremot diskuterade vi att vi skulle försöka att beskriva vad demokratisk<br />
socialism innebär. Vi har egentligen inte haft en riktigt bra<br />
beskrivning i tidigare partiprogram av den demokratiska socialismen. Vi<br />
säger till exempel – och det har vi redan fattat beslut om – att i konflikten<br />
mellan arbete och kapital står vi alltid på arbetets sida. Det är en viktig<br />
del av den demokratiska socialismen.<br />
En annan viktig del är att vi talar om varje människas lika värde och<br />
lika rätt. Det är också en del av den demokratiska socialismen.<br />
För mig är det också självklart att vi när vi fattade de beslut som vi<br />
gjorde tidigare i dag sade nej till kapitalism och nej till kommersialism.<br />
Men vi sade faktiskt ja till det ekonomiska system som vi har i dag, till<br />
marknadsekonomin. Det är skillnad för mig och för oss mellan demokratisk<br />
socialism och socialism. Vi sade ja till marknadsekonomin därför<br />
att vi tror att det är det ekonomiska system som bäst kan skapa en<br />
tillväxt, en tillväxt där vi sedan kan använda facklig och politisk kraft för<br />
att se till att vi gör en så rättvis fördelning som möjligt.<br />
Det är ett system som bygger på demokratin, ett system som bygger på<br />
att vi har starka demokratiska organisationer. Om vi inte hade en stark<br />
demokrati skulle vi få en ohämmad kapitalism, och det vill vi inte ha. Vi<br />
vill inte se den utvecklingen av marknadsekonomin.<br />
Den starka demokrati som vi har bygger väldigt mycket på starka<br />
demokratiska organisationer, på folkrörelser och inte minst på fackliga<br />
organisationer som ska kämpa för att vi ska få ett ökat inflytande och mer<br />
makt. När jag har sagt detta kan jag inte se att det som vi redan har fattat<br />
beslut om hänger samman med det förslag som kommer om att alla<br />
viktiga ekonomiska frågor på varje nivå ska avgöras av demokratiska församlingar<br />
där det råder full öppenhet och insyn. Ska varje beslut som fattas<br />
i vårt land, oavsett om det fattas på ett enskilt företag eller inom en<br />
enskild organisation, alltid medföra detta?<br />
Jag ser inte att det är möjligt. Vi kan inte säga att vi ska lägga beslutanderätten<br />
i hela folkets händer över produktionen eller över produktionsresultatet.<br />
Vad vi måste göra är ju att fortsätta att bygga upp de<br />
starka fackliga organisationerna. Vi måste fortsätta att bygga de demokratiska<br />
instrument som vi har visat en så stark tilltro till, instrument som<br />
vi har till vår hjälp i demokratin: en stark arbetsrätt och starka kollektivavtal.<br />
Det räcker inte längre med att vi jobbar bara på den nationella<br />
nivån. Här måste vi också se till att vi har demokratisk kraft att verka på<br />
den internationella nivån. Det här är ett mödosamt arbete, men ett arbete<br />
som vi inte får förtröttas i.<br />
För mig är beskrivningen av den demokratiska socialismen väldigt tydlig.<br />
När vi ska gå ut och se till att vi blir många fler som ska vara aktiva i<br />
vårt parti och som ska stå för våra grundläggande värderingar vill jag ha<br />
ett partiprogram som jag vet vad det står för. Jag vill kunna förklara det
som står i programmet. Vi kan bära det som mission, som dröm men<br />
också som realitet. Det går att förklara vad demokratisk socialism är.<br />
Därför yrkar jag bifall till partistyrelsens förslag.<br />
Jens Nilsson, Jämtland: Ordförande! Partivänner! När jag utsågs att leda<br />
gruppen i vårt partidistrikt som skulle förbereda programdebatten kändes<br />
det väldigt ansvarsfullt, men också spännande.<br />
Jag minns vintern 1999, när vi drog i gång studiecirklar, hur engagerade<br />
människor var. De ville verkligen vara med från början och skapa<br />
någonting nytt i vårt partiprogram. Så småningom resulterade det i en<br />
uppfattning som partidistriktet enades om och som vi nu känner igen.<br />
Jag minns speciellt en träff som jag var med på med studiecirklarna i<br />
Bräcke vintern 1999 när vi diskuterade det frihetliga idéarvet. Vi diskuterade<br />
människan, människornas och medborgarnas egna organisationer.<br />
Vi diskuterade exakt det som nu står i inledningen.<br />
När jag fick se det sista förslaget till program för några veckor sedan<br />
kände jag igen en diskussion som vi hade haft bland gräsrötterna 1999.<br />
Det kändes varmt inombords, och det skapade förväntningar på resten av<br />
programmet, som vi har diskuterat här under dagen.<br />
Jag måste säga att det förslag som nu ligger, justerat efter ett förslag<br />
från Norrbotten, är den bästa inledning som vi kan ha i vårt partiprogram<br />
under rubriken Demokratisk socialism. Jag yrkar bifall till det förslaget.<br />
Thomas Östros, partistyrelsens föredragande: Kongressombud! Jag tänker<br />
gå igenom yrkandena.<br />
Yrkandet från Karl Petersen, Norrbotten, har vi ju besvarat med det<br />
tillägg som partistyrelsen yrkat bifall till som inledning till partiprogrammet.<br />
Det är ett mycket bra förslag.<br />
Roger Mogert föreslog förändringar i andra, femte och sjätte styckena.<br />
Jag yrkar avslag på de föreslagna förändringarna i andra styckets inledning.<br />
Det är ett tillägg som jag tycker tar bort en del av kraften i texten.<br />
Vi bör tänka på det som Anne-Marie förde fram, att vi nu behåller det<br />
retoriska greppet över texten.<br />
Roger Mogert föreslog också att man skulle göra omformuleringar i det<br />
femte och sjätte stycket. Hans förslag lyder: ”Vi strävar efter en ekonomisk<br />
ordning där alla människor som löntagare, medborgare och konsumenter<br />
kan bestämma över produktionens inriktning och fördelning.”<br />
Då kommer ju portalparagrafen tillbaka. Jag yrkar avslag på detta så att<br />
vi är tydliga i vårt beslut om vilken inriktning vi ska ha på inledningen.<br />
Däremot yrkar jag bifall till Roger Mogerts förslag till förändring i det<br />
stycke som inleds med: ”Socialdemokratin vill låta dessa demokratins<br />
ideal prägla hela samhällsordningen.” Han pekar på att det står att vårt<br />
mål är ett samhälle utan över- och underordning, utan klassgränser. Roger<br />
Mogert vill att det ska stå klasskillnader i stället för klassgränser. Jag yrkar<br />
bifall det förslaget till förändring.<br />
219
Axel Gisslén har argumenterat för det stycke som vi har lyft fram under<br />
den här diskussionen. Jag har diskuterat med Axel, och jag tror att vi är<br />
överens om att när vi antar Karl Petersens förslag kan vi ha den följd som<br />
vi har i programmet. Axel vinkar instämmande till detta, tolkar jag det<br />
som.<br />
Peter Gustavsson har ett förslag till en annan ordningsföljd som jag<br />
yrkar avslag på. Jag anser att vi nu med det här förslaget har en ordningsföljd<br />
som ger en retorisk styrka och en väldigt stor tydlighet när det<br />
gäller vad vi vill med partiprogrammet.<br />
Bo Bernhardsson, Peter Persson och Leif Hansen har yrkat bifall till en<br />
modifierad portalparagraf som jag tidigare har yrkat avslag på och som<br />
jag fortfarande yrkar avslag på av de skäl som vi tidigare har haft uppe till<br />
debatt.<br />
Kristina Svensson från Dalarna har ett tilläggsförslag om att samhället<br />
ska se till barnens och ungdomarnas bästa. Jag föreslår att vi tillgodoser<br />
Kristina Svensson, men med en annan ordalydelse. I det näst sista stycket<br />
efter meningen ”Ett samhälle där alla behövs och alla får plats, där alla<br />
har samma rätt och värde ...” ska det infogas: ”där alla barn kan växa till<br />
fria och självständiga vuxna”. Därmed har jag besvarat hennes yrkande.<br />
Jag hoppas att hon är nöjd med det. Jag ser att hon nickar instämmande.<br />
Bo Olovson har ett förslag om att problematisera demokratin. Han har<br />
en poäng med det, men jag tycker inte att det passar i inledningen till<br />
partiprogrammet. Det finns flera avsnitt i partiprogrammet som lämpar<br />
sig bättre för den typen av analytiska resonemang.<br />
Det tror jag var alla yrkanden som jag därmed har lämnat mina synpunkter<br />
på. Jag tror att vi har förutsättningar att få en riktigt bra inledning<br />
på ett riktigt bra partiprogram.<br />
Förslag<br />
Följande förslag förelåg:<br />
Partistyrelsens utlåtande över motionerna 1:2, 4:8, 12:3, 22:1-2, 27:2,<br />
43:5, 44:2, 49:1, 56:3 och 27, 65:3, 74:1, 95:2, 125:2, 192:1, 193:1, 194:1,<br />
195, 196, 197, 198, 199 och 200<br />
att bifalla motionerna 192:1, 193:1 och 194:1 med hänvisning till<br />
programförslaget,<br />
att avslå motionerna 1:2, 4:8, 22:2, 43:5, 44:2, 49:1, 56:3 och 27,<br />
65:3, 95:2, 125:2, 196, 197, 198, 199 och 200,<br />
att anse motionerna 12:3, 22:1, 27:2, 62, 74:1 och 195 besvarade med<br />
hänvisning till utlåtandet.<br />
Förslag till partiprogram sidorna 4-5 (avsnittet Den demokratiska socialismen).<br />
220
Under debatten framfördes följande förslag:<br />
Bo Olovson,Norrbotten: Tillägg sidan 5, rad 5: ”Man får inte blunda för att<br />
den demokratiska socialismens grundprinciper ibland kan komma i konflikt<br />
med varandra och skapa svårlösta paradoxer; ska exempelvis nynazister ha<br />
samma rätt att sprida sina åsikter, eller ska man, för att uppnå högre syften,<br />
inskränka på deras rättigheter? Socialdemokraten måste därför, för att<br />
kunna möta de utmaningar som förändringar i samhället ställer på politiken,<br />
ständigt hålla samtalen om den demokratiska socialismens grundläggande<br />
värderingar och deras praktiska tillämpning vid liv.”<br />
Karl Petersen, Norrbotten: Tillägg sidan 4, rad 3: ”Socialdemokratin vill<br />
forma ett samhälle som grundas på demokratins ideal och alla människors<br />
lika värde. Människan är målet för den demokratiska socialismen.”<br />
Kristina Svensson, Dalarna: Tillägg sidan 4, rad 41 efter ”alla får plats”:<br />
”ett samhälle som ser till barnens och ungdomarnas bästa…”<br />
Sara Heelge Vikmång,Östergötland: Bifall till partistyrelsens förslag.<br />
Bo Bernhardsson, Skåne: Stycke 7 sidan 4 (raderna 37-44) och stycke 8<br />
sidan 5 (raderna 1-5) lyfts upp för att inleda texten under rubriken Den<br />
demokratiska socialismen” Ordet ”dessa” före ”demokratins ideal” stryks<br />
som konsekvens.<br />
Stycke 6 (raderna 30-36) ersätts av följande text: ”Socialdemokratins<br />
strävan efter en samhällsordning där bestämmanderätten över produktionen<br />
och dess fördelning ligger i hela folkets händer. Det innebär att de<br />
för samhällsutvecklingen viktiga ekonomiska frågorna på varje nivå –<br />
nationell som internationell – ska avgöras av demokratiska församlingar<br />
där det råder full öppenhet och insyn. Det innebär också att socialdemokratin<br />
vill stärka medborgarnas inflytande över arbetslivet och ekonomin<br />
i deras egenskaper av löntagare och konsumenter.”<br />
Axel Gisslén,Örebro län: Ändring sidan 4: Flytta rad 26-44 upp på sidan<br />
och låt styckena bilda meningen: ”Det markerar det nya i den starka<br />
betoningen på demokratin.”<br />
Peter Persson, Jönköpings län: Bifall till Bo Bernhardssons förslag.<br />
Lars Aronsson, Jönköpings län: Bifall till Bo Bernhardssons förslag.<br />
Anne-Marie Lindgren, partistyrelsens föredragande: Bifall till partistyrelsens<br />
förslag<br />
Roger Mogert,Stockholm: Bifall till Bo Bernhardssons förslag.<br />
Ändring sidan 4, rad 8: ”Denna människors frihet förutsätter en långtgående<br />
jämlikhet.”<br />
221
Ändring sidan 4, rad 12: ”Socialdemokratin strävar därför efter jämlikhet<br />
i fördelning av resurser som har betydelse för människors möjlighet<br />
att påverka samhället och sina egna liv.”<br />
Ändring sidan 4, rad 33: ”Vi strävar efter en ekonomisk ordning där<br />
alla människor som medborgare, löntagare och konsumenter kan<br />
bestämma över produktionens inriktning och fördelning, arbetslivets<br />
organisation och arbetslivets villkor.”<br />
Ändring sidan 4, rad 39: ersätt ordet ”klassgränser” med ”klasskillnader”.<br />
Peter Gustavsson, Uppsala län: Bifall till Bo Bernhardssons förslag.<br />
Thomas Östros, partistyrelsens föredragande: Omskrivning av Karl<br />
Petersens förslag, det vill säga att man inleder partiprogrammet med följande<br />
mening på sidan 4, rad 3: ”Socialdemokratin vill forma ett samhälle,<br />
grundat på demokratins ideal och alla människors lika värde. Fria<br />
och jämlika människor i ett solidariskt samhälle är den demokratiska<br />
socialismens mål.”<br />
Bifall till partistyrelsens förslag med dessa ändringar.<br />
Jarl Henriksson,Norrbotten: Bifall till Bo Bernhardssons förslag.<br />
Anna-Karin Lundström,Stockholms län: Bifall till partistyrelsens förslag.<br />
Birgitta Halvarsson, Värmland: Bifall till partistyrelsens förslag.<br />
Leif Hansen, Gävleborg: Bifall till Bo Bernhardssons förslag.<br />
Daniel Persson,Skåne: Bifall till Bo Bernhardssons förslag.<br />
Kristin Lindroth,Skåne: Bifall till Bo Bernhardssons förslag.<br />
Wanja Lundby-Wedin, programkommissionen: Bifall till partistyrelsens<br />
förslag.<br />
Jens Nilsson, Jämtland: Bifall till Karl Petersens och partistyrelsens kompromissförslag<br />
på sidan 4.<br />
222<br />
Thomas Östros, partistyrelsens föredragande: Yrkandet från Karl Petersen<br />
anses besvarat med det tillägg som partistyrelsen yrkat bifall till. Bifall till<br />
Roger Mogerts förslag till förändring i det stycke som inleds med:<br />
”Socialdemokratin vill låta dessa demokratins ideal prägla hela samhällsordningen”.<br />
Avslag i övrigt till Roger Mogerts förslag. Avslag på Peter<br />
Gustavssons förslag till annan ordningsföljd. Avslag på Bo Bernhardssons,<br />
Peter Perssons och Leif Hansens yrkande om en modifierad portalparagraf.<br />
Kristina Svenssons tilläggsförslag om ett samhälle som ser till barnens och
ungdomarnas bästa tillgodoses med en annan lydelse i det näst sista<br />
stycket: ”där alla barn kan växa till fria och självständiga vuxna.” Därmed<br />
anses Kristina Svenssons yrkande besvarat. Avslag på Bo Olovsons förslag.<br />
Beslut<br />
Kongressen beslöt:<br />
Motionerna<br />
att bifalla partistyrelsens utlåtande över motionerna som rör avsnittet<br />
Den demokratiska socialismen.<br />
Partiprogrammet<br />
att bifalla partistyrelsens förslag (med anledning av Karl Petersens förslag)<br />
att partiprogrammet ska inledas med följande rader:<br />
”Socialdemokratin vill forma ett samhälle grundat på demokratins<br />
ideal och alla människors lika värde. Fria och jämlika människor i<br />
ett solidariskt samhälle är den demokratiska socialismens mål.”,<br />
att bifalla Roger Mogerts ändringsförslag på sidan 4, rad 39,<br />
att avslå Roger Mogerts övriga ändringsförlag på sidan 4,<br />
att avslå Bo Bernhardssons med fleras ändringsförslag på sidorna 4 och 5,<br />
att avslå Axel Gissléns ändringsförslag på sidan 4,<br />
att bifalla partistyrelsens ändringsförslag (med anledning av Kristina<br />
Svenssons förslag) på sidan 4, rad 41,<br />
att avslå Bo Olovsons tilläggsförslag på sidan 5, rad 5,<br />
att i övrigt bifalla förslaget till partiprogram sidorna 4-5 (avsnittet<br />
Den demokratiska socialismen).<br />
Behandlingen av dagordningens punkter 9.1 och 11.15 var därmed<br />
avslutad.<br />
Tjänstgörande ordförande: Jag konstaterar att vi har klarat av att hantera<br />
och fatta beslut om ett nytt partiprogram. Om jag får uttrycka en liten<br />
egen mening får jag säga att det var en väldigt imponerande debatt. Det<br />
är väldigt skönt att höra en politisk debatt en hel dag där man inte pratar<br />
om varför konkurrenterna inte är bra utan talar om hur vi ska utforma<br />
samhället och är visionär.<br />
Jag tycker att det varit en väldigt fin upplevelse att lyssna på detta i dag.<br />
Det ska ni ha ett stort tack för allihop!<br />
Ajournering<br />
Kongressförhandlingarna ajournerades klockan 22.37.<br />
223