Stora kullar - Svenska Djurhälsovården
Stora kullar - Svenska Djurhälsovården
Stora kullar - Svenska Djurhälsovården
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
gris<br />
Magnus Paulsson, djurhälsoveterinär Skara<br />
magnus.paulsson@svdhv.org<br />
Magnus har tidigare under flera år jobbat med förebyggande<br />
hälsovård för mjölkkor. Han bytte djurslag 2005 och började på<br />
SvDHV som grishälsoveterinär och har dansk specialistutbildning.<br />
<strong>Stora</strong> <strong>kullar</strong><br />
– framtida lösningar<br />
på ett etiskt problem<br />
På en kongress för grisveterinärspecialister i Brugge i våras talade<br />
Emma Baxter från skotska lantbruksuniversitetet i Edingburgh<br />
om problemen med den höga spädgrisdödligheten och hur man i<br />
framtiden, ur ett avels- och managementperspektiv, skall hantera<br />
de etiska problemen med stora <strong>kullar</strong>.<br />
<strong>Stora</strong> <strong>kullar</strong> ger högre dödlighet<br />
I Europa har man en dödlighet före avvänjning på i snitt ca 13 %. Om man<br />
räknar med dödfödda ligger siffran på 16-20 %. Sverige har i detta sammanhang<br />
tyvärr en topplacering vad gäller dödlighet före avvänjning.<br />
Denna dödlighet ger en ekonomisk förlust men är också ett växande djurskyddsproblem.<br />
Den ökade dödligheten är direkt associerad till allt större<br />
<strong>kullar</strong> och målet för näringen måste vara att hitta lösningar för att förbättra<br />
smågrisens möjlighet att överleva trots de stora <strong>kullar</strong>na. I sammanhanget<br />
skall man komma ihåg att evolutionärt är suggan anpassad<br />
till att överproducera kultingar. <strong>Stora</strong> <strong>kullar</strong> och hög dödlighet är därför<br />
starkt sammankopplat.<br />
.<br />
Födelsen ett kritiskt moment<br />
Först skall grisen överleva födelsen. Det är väl känt att ett mycket kritiskt<br />
moment i grisens liv inträffar under förlossningen. När det är stora <strong>kullar</strong>,<br />
grisningstiden är lång och grisen är sent född i kullen så ökar risken<br />
för att grisen skall vara dödfödd. Dödfödda grisar har också visat sig ha<br />
vissa fysiska karakteristika som att de är små och oproportionella. Detta<br />
indikerar någon slags försämrad tillväxt redan i livmodern, troligen beroende<br />
på en placenta (moderkaka) med nedsatt kvalité. Även om grisen<br />
föds levande kan den syrebrist som varit i livmodern på grund av en försämrad<br />
placenta öka risken för att grisen ska dö tidigt. Sådana grisar hittar<br />
juvret sent, har låg kroppstemperatur och de har även en lägre tillväxthastighet.<br />
Vikt och utveckling har betydelse för överlevnaden efter födelsen<br />
När det gäller överlevnaden efter födelsen har grisens förmåga att utföra<br />
”rätt” beteende vid juvret, men också dess födslovikt och mognadsgrad av<br />
inre organ, stor betydelse. Förmågan att upprätthålla kroppstemperaturen<br />
är också viktig. Grisen föds med små energireserver och här har grisens<br />
storlek betydelse. Ju mindre grisen är ju snabbare sjunker kroppstemperaturen<br />
efter födelsen. De grisar som dör under dagarna efter<br />
födelsen faller ofta offer för hypotermi-svält-ihjälliggningskomplexet.<br />
Även om vikten har stor betydelse för överlevnaden, upp till 40 % dör<br />
före avvänjning vid en vikt 1,6kg, så har även<br />
grisens grad av utveckling stor betydelse. Man har sett att vissa kroppsliga<br />
karakteristika, som bland annat en avvikande huvudform och kort<br />
avstånd mellan tryne och knorr, har betydelse för överlevnaden. Dessa<br />
förändringar tyder på en patologisk tillväxtrubbning och drabbade grisar<br />
har sämre chans att överleva än en storleksmässigt mindre gris som är<br />
normalt utvecklad.<br />
Tyngre grisar påverkar själva mjölkmängden<br />
Att råmjölken är livsviktig för spädgrisen är väl känt. Det första målet ger<br />
också energi som hjälper grisen hålla kroppstemperaturen. Med för lågt<br />
råmjölksintag ökar risken för senare infektion men också risken att bli<br />
ihjällegad av suggan.<br />
Man har sett att tyngre grisar som är födda tidigt under grisningen<br />
vann fler kamper om spenarna. De etablerade också snabbare en ”trohet”<br />
till spenen. De diade oftare och växte därmed bättre. Troheten till en<br />
spene gör att grisen själv på ett bättre sätt kan påverka mängden mjölk<br />
den kan dia i framtiden genom en aktiv stimulering av juverdelen. De svagare<br />
grisar som får byta spene mellan digivningarna får på detta sätt ett<br />
sämre utgångsläge och har mindre påverkan på mjölkmängden. Dock<br />
4 www.svdhv.se