Juniorerna
Juniorerna
Juniorerna
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Kevingefarmen samlad framför klubbhuset 1995.<br />
148
<strong>Juniorerna</strong><br />
– tradition och nytänkande<br />
Av Jan Lindblad, ordförande i<br />
juniorkommittén vid upprepade<br />
tillfällen, tidigare elitspelare.<br />
Allt är annorlunda men inget är nytt. Junior<br />
är du idag till och med det år du fyllt 21!<br />
Och visst är dagens tjugoettåringar fortfarande<br />
juniorer på många sätt. De bor<br />
hemma, jobbar inte, glufsar i sig kilovis<br />
med entrecôte och lånar ogenerat pappas<br />
bil så ofta de kan. De släpar sig fram<br />
med tom blick och byxorna hängande i<br />
knävecken, till synes utan mening eller<br />
mål.<br />
Annat var det på min pappas tid, eller farfars.<br />
Då var tjugoettåringarna små farbröder i kostym<br />
eller damer i dräkt som arbetade var dag<br />
och var i stånd att skaffa barn per omgående -<br />
tror jag. Tidiga morgnar sågs de köa till bussen<br />
på väg till jobbet iklädda prydlig överrock med<br />
morgontidningen under armen, portföljen i<br />
handen och med arbetsplikt i blick. Visserligen<br />
höjdes juniorgränsen 1957 från 18 år till nuvarande<br />
21 år, men ändå.<br />
Talar vi om juniorer, om samma ras? Har<br />
evolutionen hoppat över några 100 000 år och<br />
med raketfart ändrat den genetiska koden?<br />
Sällan Stellan, som vi säger precis i början<br />
på 2000-talet. Samhället har förändrats, attityder<br />
har förändrats och t o m levnadsvillkor<br />
har förändrats, men knappast människorna.<br />
De anpassar sig bara till nya omständigheter.<br />
SGK har funnits i 100 år. Klubben grundades<br />
av prominenta herrar, grevar och baroner i en<br />
149
<strong>Juniorerna</strong><br />
helt annan tid. SGK var en klubb som fyllde<br />
en social och statusmässig funktion baserad på<br />
det märkvärdiga spelet golf! Det fanns ingen<br />
uttalad idrottsambition och heller ingen officiell<br />
juniorverksamhet. Idag är den idrottsliga<br />
delen självklar och hand i hand med detta går<br />
juniorverksamheten. Trots detta lever mycket<br />
av den gamla andan kvar och gör SGK till mer<br />
än bara en idrottsklubb, ett arv som jag tror alla<br />
är stolta över.<br />
Juniorer talades det inte om<br />
– men de fanns!<br />
På ett styrelsemöte 1912 i närvaro av H K H<br />
kronprinsen, kommendörkapten Lindberg,<br />
kansliråd Björnström, grefve C.G. Hamilton,<br />
herr V. Wallenberg och hofstallmästare Sager<br />
tas för första gången upp ett förslag att reducera<br />
avgiften för yngre spelare. 1914 konstateras<br />
att barn till medlem får bli tillfällig medlem till<br />
halv avgift. 1915 betalar medlemmar 25:- i årsavgift<br />
och medlemsbarn under 15 år 10:-. Dessa<br />
små steg är de första tecknen på juniorverksamhet.<br />
I en tidningsartikel från Stockholmstidningen<br />
1925 kan man läsa att SGK satsade på<br />
juniorverksamhet. 1926 har junioråldern ändrats<br />
till det år man fyller 18 och 1927 begränsas<br />
antalet juniormedlemmar för första gången.<br />
1931 spelas den första riktiga juniortävlingen.<br />
Under denna tid finns ingen annan dokumenterad<br />
junioraktivitet.<br />
F-n tro’t, sa Relingen! Alla föräldrar vet att<br />
barn närmast är en organisk del av tillvaron.<br />
Finns de, märks de, så även i början på 1900-<br />
talet. Men ledarengagemanget kom säkert<br />
spontant och utan något stöd från klubben.<br />
Intresserade personer gjorde insatser som inte<br />
dokumenterades. Och varför skulle man det?<br />
Man dokumenterar bara det man förväntas<br />
dokumentera.<br />
En smygande start<br />
1914 anställdes tränaren Edwin Roberts, en duktig<br />
spelare och tränare som kom att forma den<br />
golfmässiga utvecklingen i SGK under i stort<br />
sett hela 1900-talet. De som mött Ted, denne<br />
energiske yrkesman som älskade golf, förstår att<br />
han brydde sig om golfintresserade ungdomar.<br />
Ted var till och med extra engagerad i unga<br />
spelare. Han gjorde det inte bara på arbetstid i<br />
början. Juniorer är juniorer och ungdomar är<br />
ungdomar. Jag antar att de i princip alltid gjort<br />
samma saker och haft samma intressen med<br />
den lilla skillnaden att det inte alltid varit läge<br />
att berätta om det! Juniorverksamheten smög<br />
igång lite på samma sätt som många juniorer<br />
Tidig juniorverksamhet anno 1942!<br />
150
<strong>Juniorerna</strong><br />
börjat spela, d v s man smög över staketet och<br />
tjuvspelade när ingen såg. Detta är för övrigt ett<br />
svunnet nöje då dagens höga banbeläggning<br />
omöjliggör tjuvspel utan upptäckt.<br />
<strong>Juniorerna</strong>s resa under 100 år med SGK började<br />
med andra ord med enstaka eldsjälars tidiga<br />
engagemang för att i dag ligga i fas med övriga<br />
Idrotts-Sverige. Verksamheten har numera en<br />
egen organisation och de flesta föräldrar får dra<br />
sitt strå till stacken – d v s den svenska modellen!<br />
Allt är annorlunda men ändå är allt sig likt.<br />
Officiella juniorer!<br />
1938 bildas den första officiella juniorkommittén<br />
med ingenjör Tor Roxendorff som ordförande.<br />
SGK skulle också ägna sig åt juniorverksamhet!<br />
Uppdraget är ”att väcka och vidmakthålla<br />
intresse för golfspelet bland skolungdom<br />
och juniorer samt anordna instruktionskurser,<br />
övningsspel och tävlingar för dessa”. Tor Roxendorff<br />
hade länge varit en entusiastisk förespråkare<br />
av juniorgolf och var aktiv från sitt<br />
inträde i styrelsen 1934 till sin bortgång 1940.<br />
Hans minne hedrades med ett vandringspris i<br />
en juniortävling.<br />
Bara Ted och caddies<br />
Under 40-talet minskade antalet juniorer och<br />
aktiviteten gick ned. Ändå fostrades duktiga<br />
spelare som Britt Mattsson (Karlsson på den<br />
Juniorutbyte med Djursholms Golfklubb 1953. Från SGK deltog bl a Stig Å Ragnar, tvåa fr v nedre<br />
raden, till höger om honom Peter Nordwall. I mittenraden Astrid Harenburg.<br />
151
<strong>Juniorerna</strong><br />
tiden), Lennart Roos och Rune Karlfeldt. Förklaringen<br />
var framför allt Ted Roberts. Ted<br />
drog ensam ett stort lass och någon organiserad<br />
juniorträning var det inte tal om. Ted utbildade<br />
caddies till golfare och talade om fysisk träning<br />
och svingteknik. Dessa caddies utgjorde den<br />
största rekryteringsbasen och var grunden till<br />
den tidens juniorverksamhet. Med facit i hand<br />
kan man konstatera att många framträdande<br />
personer började sin golfkarriär på detta sätt<br />
trots att verksamheten utåt sett var liten.<br />
Verksamheten växer.<br />
Under senare delen av 50-talet började juniorverksamheten<br />
ta en fastare form. Man anordnade<br />
under flera år en tre-dagarskurs på vårkanten<br />
där mellan 20 och 50 juniorer uppdelade<br />
på 2- till 3 grupper fick instruktioner både<br />
praktiskt och teoretiskt. Träningarna sköttes<br />
av klubbens professionals tillsammans med<br />
duktiga golfare som Peter Nordwall, Karl-Erik<br />
Mattsson och Lennart Roos. <strong>Juniorerna</strong> bestod<br />
av medlemmar, caddies och närboende.<br />
Tisdagstävlingar för juniorer spelades, där<br />
priset var att spela med klubbens pro på nästföljande<br />
torsdag, alternativt få en lektion. Man<br />
spelade juniorernas lagmatchpokal mot övriga<br />
stockholmsklubbar. Rya-matchen startades<br />
1961. Med tiden började ett antal fria lektioner<br />
delas ut till de mest lovande spelarna. De största<br />
framstegen kunde belönas med ett presentkort<br />
i shopen och juniorerna fick 50 % rabatt på<br />
lektionspriset. Tävlingsbidrag i samband med<br />
större tävlingar började betalas ut.<br />
Peter Nordwall<br />
1963 blev Peter Nordwall juniorkommitténs<br />
ordförande. Peter innehade den posten ända<br />
till 1971 då han fick avlösning. Peter, som själv<br />
är en mycket duktig spelare, satte sin prägel på<br />
verksamheten. Tävlingsverksamheten utvecklades<br />
och träningsläger började dyka upp. 1970<br />
åkte några juniorer under Peters ledning till<br />
Skottland. Med sitt redan på den tiden gedigna<br />
golfkunnande var Peter en stor tillgång för<br />
klubben. Tidigt anade man Peters intresse för<br />
banarkitektur när han passade på att förevisa<br />
om olika kända banor på juniorträffar och<br />
möten. Peter var dessutom den självklare reseledaren<br />
när klubbens juniorer var ute och reste.<br />
Trots sin ringa ålder tillförde Peter Nordwall en<br />
naturligt anglosaxisk, närmast aristokratisk stil<br />
som inspirerat många personer runt omkring<br />
honom. Peter visste vad han ville och drev<br />
igenom det med sin vänliga charm.<br />
Axel och Käthe Fahleson var juniorernas<br />
skyddspatroner under många år. De donerade<br />
pengar till en stipendiefond för juniorer, som<br />
Peter Nordwall, ledare för junior- och elitspelarna. Här på<br />
väg till träningsläger med Bo Hamlin, Ralph Nisell och<br />
152
<strong>Juniorerna</strong><br />
sedan 60-talet delat ut resestipendier. Åtskilliga<br />
är de juniorer som bl a rest till England på kombinerade<br />
golf- och språkresor tack vare detta.<br />
Dessa resor har sedan givit upphov till de mest<br />
hisnande reseskildringar som både inspirerat<br />
och fascinerat yngre juniorer. Vad som är sant<br />
och vad som är påhittat står skrivet i stjärnorna.<br />
Men kul är det att lyssna till!<br />
Eliten hjälper<br />
SGK har alltid haft det välbeställt på elitsidan.<br />
Vi har genom åren haft stora golfnamn som<br />
Elis och Arne Werkell, Rune Karlfeldt, Britt<br />
Karlsson (sedermera Mattsson), Claes Jöhncke<br />
och på senare år Jarmo Sandelin. Det är naturligt<br />
att använda dessa profiler i juniorverksamheten.<br />
1970 satsar klubben på ”Elit-driven” initierad<br />
av Peter Nordwall. Britt Mattsson, Elis<br />
Werkell, Arne Werkell och Ted Roberts delar<br />
med sig av sitt golfkunnande för att hjälpa och<br />
inspirera juniorerna att nå toppen. Denna typ<br />
av kontakt över åldersgränserna är kanske den<br />
allra bästa ledning en ung junior kan få.<br />
Golfen växer och juniorerna med<br />
1970 händer något märkvärdigt. Tumbatältet<br />
öppnar och ger plötsligt möjlighet till vinterträning.<br />
Tidigare hade vinterträningen enbart<br />
bedrivits enligt Arne Werkells gamla devis, d v s<br />
”spring i snö”. Tumbatältet används till att tidigarelägga<br />
säsongsstarten. Elitgruppen tränade<br />
i mars och april för att förbereda säsongen på<br />
bästa sätt.<br />
Fortfarande ges duktiga caddies tillåtelse att<br />
spela på banan under lågsäsong genom att<br />
säsongskort utdelas till vissa utvalda. Att rekrytera<br />
caddies är dessutom ett uttalat mål. Fram<br />
till början av 1970-talet har en naturlig inkörsport<br />
till golfen varit caddiesysslan. Genom<br />
denna har ungdomar kunnat lära sig spelet<br />
och knutit livsviktiga kontakter. Intagningen<br />
av medlemmar skedde nämligen på basis av<br />
rekommendationer som man kunde få t.ex.<br />
genom att vara en duktig caddie. Det var en<br />
ständig kamp att få gå caddie till inflytelserika<br />
medlemmar och i bästa fall få dem att signera<br />
medlemsansökan. Systemet slopades på gott<br />
och ont 1974 och ersattes av en kö. Runt denna<br />
Stipendieutdelning i Kungliga matsalen. Sune<br />
Werkell, Ulf Redestad, Axel och Käthe Fahleson,<br />
Barbro Lorentzon, Kristi Rasmussen, Ragnar<br />
Lorentzon, Tony Jilert.<br />
En ung Ralph Nisell, en svår motståndare för<br />
både jämnåriga och äldre<br />
153
<strong>Juniorerna</strong><br />
tid försvann de flesta caddies. Många är dock<br />
de caddies som fortfarande kommer ihåg känslan<br />
av en blytung Burton-bag av läder i trettondes<br />
backe.<br />
Aktiviteterna fortsatte att öka. Regelbundna<br />
gruppträningar införs. Man åker på läger<br />
till England och Skottland. <strong>Juniorerna</strong> får en<br />
matchstege där man kan utmana de närmaste<br />
personerna ovanför. De 6 bästa pojkarna och de<br />
3 bästa flickorna fick fria bollar till driving laken<br />
(vår flytande drivingrange). 1976 undertecknar<br />
man ett avtal som ger Danderyds Knattegolf rätt<br />
att spela på Kevingebanan under helger efter<br />
15.00 till kraftigt reducerad greenfee.<br />
Med Rolf Wedefelt som skojfrisk ledare reser<br />
SGK:s juniorer till Skottland 1977 och spelar<br />
bl-a St. Andrews där Jan Sandström gör hole in<br />
one. Så går det till när vikingar invaderar England!<br />
Som alltid talas det fortfarande om händelser<br />
och minnen från resor och läger. Vissa<br />
händelser måste fortfarande viskas fram. Först<br />
efteråt märker man att man gång efter gång<br />
återkommer till vissa händelser och man förstår<br />
hur mycket de betyder. Det är sådant som<br />
svetsar samman och tillför ytterligare en dimension.<br />
Ni vet – när man kan säga; Skottland 1977<br />
och nicka i tyst samförstånd – jojo, så gick det<br />
till. Ska man vara lite filosofisk kanske detta är<br />
verksamhetens kärna. Gemensamma upplevelser<br />
som dröjer sig kvar, vare sig det gäller<br />
Skottland, en Slampenhistoria från 1930-talet,<br />
Västervikslägret, vårfesten eller något annat.<br />
Farmen<br />
1986 startades Farmen av undertecknad. Bakgrunden<br />
var enkel. Eftersom golfklubbar har<br />
ett begränsat antal medlemmar, och juniorer<br />
så småningom blir seniorer kämpar samtliga<br />
äldre klubbar med ett underskott av aktiva<br />
juniorer. När dessutom medlemsintaget styrs<br />
av kötid blir risken att nya juniormedlemmar<br />
inte nödvändigtvis är golfintresserade utan<br />
bara har golfintresserade föräldrar som satt<br />
dem i kö i tid. För att få fart på verksamheten<br />
behövdes helt enkelt en vitamininjektion. Vi<br />
rekryterade icke-medlemmar bl a ur medlem-<br />
Ett bra sätt att skapa laganda: här gällde det för en lagrepresentant att få på sig så många plagg som<br />
möjligt. Det smartaste laget valde ut sin minste spelare. Under stort jubel kläddes spelarna av plagg<br />
för plagg tills bara ett återstod. Fr v: Caroline Larsson, Vivianne Lee, Henrik Möller, Philip Zetterberg,<br />
154
<strong>Juniorerna</strong><br />
skön. Inom några månader bestod Farmen av<br />
185 golfintresserade ungdomar. Farmen var<br />
helt enkelt en träningsverksamhet för medlemmar<br />
såväl som icke-medlemmar. De första<br />
träningarna var lätt kaotiska då några få ledare<br />
skulle ta hand om denna mängd juniorer. Tidigare<br />
bestod träningarna av max ett 10-tal juniorer.<br />
Klubbens dåvarande tränare var dessutom<br />
inte alls engagerad i juniorverksamheten. Allt<br />
skedde på ideell basis. Och inte hade vi tänkt<br />
igenom saker så noggrant heller. Men det var<br />
lätt att se de positiva effekterna av denna stora<br />
grupp. Ungdomarna hade kul. Det blev bättre<br />
drag i verksamheten och alla blev gladare. T o<br />
m ledarna blev nöjdare. Det finns nämligen få<br />
saker som är så trista som att försöka övertala<br />
juniorer att komma på aktiviteter när de inte är<br />
intresserade. Nu bad de om att få komma!<br />
Farmen var banbrytande vid just denna tid.<br />
Den dåvarande styrelsen under ledning av<br />
Göran Asplund upplät t o m banan på söndagseftermiddagar<br />
för en 9-hålstävling med bara farmare.<br />
Möjlighet att spela på banan gjorde Farmen<br />
unik. Tyvärr föll aktiviteter för icke-medlemmar<br />
inte alltid i god jord. Påhittet ansågs<br />
inte ligga i linje med klubbens allmänna inställning.<br />
Efter en säsong lades Farmen ned när<br />
undertecknad avgick som juniorkommitténs<br />
ordförande.<br />
Men som man så ofta kan konstatera; inget är<br />
nytt under solen. Redan 1955 ordnades kurser<br />
i klubbens regi för juniormedlemmar, caddies<br />
och närboende ungdomar (d v s icke-medlemmar).<br />
Syftet var att locka ungdomar till klubben.<br />
Rekryteringen har funnits på agendan i<br />
alla tider. Läs nedanstående utdrag från ”PM<br />
angående vissa spörsmål beträffande juniorverksamhet<br />
och juniorrekrytering” daterad 8<br />
februari 1959 och författad av Johan Curman,<br />
JK:s dåvarande ordförande.<br />
”Så som kommittén ser på sin uppgift är själva<br />
rekryteringsverksamheten av väsentlig vikt.<br />
Vad klubben idag tillföres av ungdom torde<br />
normalt om ett antal år vara den mest betydelsefulla<br />
faktorn i fråga om att föra golfspelets<br />
och klubbens traditioner vidare.”<br />
Inte bara lek. Här visar Per Jacobson på ett träningsläger i Landskrona 1995 (på samma läger som bilden<br />
till vänster) hur man slår en drive i en motvind på 16 m/s och ändå kommer någonstans.<br />
155
<strong>Juniorerna</strong><br />
Vidare konstateras att kommittén avser att<br />
bredda rekryteringsbasen genom en intensifierad<br />
propaganda bland skolungdomar.<br />
Som sagt, inget nytt under solen!<br />
Farmen – igen<br />
Gunnar Richter tillträdde som juniorkommitténs<br />
ordförande 1988. Under hans ledning<br />
återupptogs Farmen i början på nittiotalet.<br />
Enligt de ursprungliga idéerna skapades ett<br />
poängsystem som grund för medlemsrekryteringen.<br />
Poängsystemet skulle framför allt prioritera<br />
intresse men även spelskicklighet i förhållande<br />
till ålder. Urvalet skulle bereda plats<br />
för de mest intresserade juniorerna och i förlängningen<br />
även producera duktigare spelare.<br />
Med smidig diplomati lyckades Gunnar på<br />
nytt förankra Farmens idéer hos klubbens<br />
övriga styrelsemedlemmar. Den kanske viktigaste<br />
delen i hela Farmen-konceptet var som<br />
tidigare spelet på banan varje söndag. Genom<br />
tillgången till banan fick farmare som inte var<br />
medlemmar närkontakt med själva spelet i<br />
motsats till att bara övningsslå på en driving<br />
range. På den gamla goda tiden kunde man<br />
ju förlita sig på tjuvspel. Gunnar stod för en<br />
bedrift när han lotsade igenom dessa idéer i<br />
en tid när banans beläggning nått sin kritiska<br />
gräns, och han fick sedermera ett förtjänsttecken<br />
av klubben. Och här ska SGK högaktas<br />
för sin framsynthet gentemot juniorerna. Vilken<br />
klubb med motsvarande beläggning skulle<br />
ställa upp på samma sätt!<br />
In brakar den svenska modellen!<br />
Juniorverksamheten hade fram till 1994 bedrivits<br />
på traditionellt golfmaner, trots allt nytänkande.<br />
Engagerade och duktiga golfare hade<br />
lett verksamheten med hjälp av tränare och ett<br />
fåtal utvalda som dragit ett stort lass. Föräldrar<br />
hade sällan besvärats och den snabbt växande<br />
Bengt Sylvan anför sina trupper med sedvanlig pondus<br />
156
<strong>Juniorerna</strong><br />
verksamheten hade hållit en låg profil gentemot<br />
övriga klubben.<br />
Bengt Sylvan, som är sprungen ur den svenska<br />
idrottsrörelsen, hade stor erfarenhet från<br />
ishockey och fotboll. Och plötsligt förändras<br />
allt! Han formerar omgående styrkorna som<br />
vilken idrott som helst, vilken tanke! Bengt<br />
besväras inte heller av för mycket golftradition.<br />
Organisationen växer, föräldrar dras in, hjälptränare<br />
utbildas. Det trycks tränartröjor, lägertröjor<br />
och spelartröjor. Juniorkommittén ordnar<br />
utbildningskonferenser och ledare utifrån<br />
engageras. Juniorträningarna börjar ändra<br />
form. Hänsyn tas till själva formen på lektionerna<br />
med samlingar, innehåll, inledningar och<br />
avslutningar. Verksamheten sjuder av livskraft.<br />
Allt detta har naturligtvis framsynta ledare i alla<br />
tider tänkt på. Den stora skillnaden är att nu<br />
byggs det in i systemet. Juniorkommittén får<br />
plötsligt en inre motor som inte enbart bygger<br />
på enstaka eldsjälar. Ingenting av det Bengt<br />
gjorde var egentligen helt nytt. Allting var redan<br />
gjort eller tänkt. Ändå blev allting nytt. Bengt<br />
själv personifierar denna framåtanda; alltid på<br />
språng, tusen prylar i bilen, nya idéer och ett<br />
genuint ideellt engagemang. Allas vår Bengan<br />
är dessutom en riktig kraftkarl, stor och stark,<br />
men med den lustiga egenheten att han slår<br />
orkeslösa slicar! Så kan det gå.<br />
Sverige vs England<br />
Knole Park Golf & Country Club är en engelsk<br />
slotts- och parkbana av toppklass. Genom en<br />
tillfällighet fick vi kontakt med Mark Timlett.<br />
Mark var juniorledare på Knole Park och en<br />
riktig visionär. En lagmatch startades med spel<br />
vart annat år i Sverige respektive England. Knole<br />
Park hade Sam King som hedersmedlem. Sam<br />
var den äldste nu levande Ryder Cup-spelaren<br />
med otaliga minnen från möten med t.ex. Sam<br />
Snead och Ben Hogan. Vandringspriset döptes<br />
till Sam King Trophy.<br />
Den gamle storspelaren Sam King i sin rostiga Vauxhall under 1995 års lagmatch tillsammans med Mark<br />
Timlett . Den förväntansfulla junioren heter Chris Cornwall och blev sedermera en spelare i Knole Parks<br />
lag.<br />
157
Viktor Johansson inviger EM-Girls 2000 med en<br />
monsterdrive<br />
<strong>Juniorerna</strong><br />
Den första matchen spelades i Sverige 1995.<br />
Den blev något att minnas. Lagen bestod av<br />
åtta juniorer under 18 år. När engelsmännen<br />
dök upp på Arlanda möttes vi av åtta proffsliknande<br />
små män i gabardinbyxor och klubbkavajer.<br />
Vårt eget lag liknade mest ett gäng surfare.<br />
Brunbrända, med runda kinder och blommiga<br />
kortbyxor, sprang de runt och lekte. Våra<br />
juniorer vann faktiskt matchen men fick sig en<br />
rejäl lektion i ”professional appearance”.<br />
Året efter reste vi till England och fick träffa<br />
Sam King. Sam, som då var 90 år, följde matchen<br />
från sin gamla Vauxhall. Han puttrade<br />
runt på tvåans växel (den satt fast sedan flera<br />
år) överallt på banan. Hans bil dök upp på de<br />
mest osannolika ställen, på tees eller bakom<br />
greener. Nyfiket stack han ut huvudet och frågade<br />
vad det stod i matchen. Han deltog även<br />
på banketten. Vårt lag rönte viss uppståndelse<br />
och vi blev intervjuade i radio och tidningar om<br />
det ”Svenska Golfundret”. Matchen har fortsatt<br />
sedan dess och varit en given höjdpunkt för de<br />
som kvalificerat sig till spel. Ett lustigt sammanträffande<br />
var att Sam hade spelat en uppvisningsmatch<br />
tillsammans med Alf Padgham på<br />
Kevinge 1946. De mötte då bröderna Werkell<br />
samt Harry Strand och Harry Fakt. Sam kom<br />
ihåg matchen väl!<br />
Världens längsta drive<br />
En extra krydda är att SGK fostrat en världsmästare<br />
i longdriving, Viktor Johansson. Denna<br />
vänliga jätte började i vår juniorverksamhet<br />
som en smal och tanig junior. Vid 24 års ålder<br />
vann Viktor världsfinalen i longdriving i Las<br />
Vegas år 2000. Han kommer med jämna mellanrum<br />
hem till Kevinge och demonstrerar sitt<br />
fruktansvärda tillslag. Viktor lyckades sprida en<br />
våg av styrketräning hos jämnåriga klubbkamrater<br />
men ingen kom naturligtvis i närheten<br />
158
<strong>Juniorerna</strong><br />
av hans längder. Viktor personifierar Conanbarbaren,<br />
fast med golfklubbor. Med bra sving<br />
och imponerande fysik dundrar han iväg drives<br />
uppåt 400 meter. Gissa om dessa uppvisningar<br />
är uppskattade. Sedan får man använda dagar<br />
för att för juniorerna förklara vikten av närspelsträning<br />
och att inte fokusera på långa drives.<br />
Men det är det värt!<br />
Fortfarande i topp – inget nytt under<br />
solen<br />
På samma sätt som SGK genom åren producerat<br />
några av Sveriges bästa juniorer tack vare<br />
skickliga och engagerade ledare har man idag<br />
en verksamhet som klubbar över hela landet<br />
försöker kopiera. Vi har ca 200 juniorer i träning<br />
och ett 30-tal aktiva ledare. 2003 hade<br />
juniorerna ca 500 tränarledda aktivitetstimmar<br />
utan att spel på banan och tävlingsspel räknats<br />
med. Det senaste träningsinslaget är avancerad<br />
smidighets- och styrketräning under ledning av<br />
en välmeriterad fystränare. Det hörs numera<br />
pust och stånk i vårt anrika gamla klubbhus när<br />
elitjuniorerna tränar i vårt nyinredda gym!<br />
Vi är stolta att en trad itionsbunden klubb<br />
som SGK är så öppen för utveckling. Klubben<br />
försöker kombinera det bästa av två världar,<br />
d v s tradition och nytänkande. Golfen och<br />
golfklubbarna är i ständig utveckling och vem<br />
vet hur verksamheten ser ut i framtiden. Men<br />
säkert är att SGK:s juniorverksamhet ska fortsätta<br />
ligga i frontlinjen och att juniorer kommer<br />
att fortsätta vara juniorer.<br />
Ni vet – allting är annorlunda men ändå är<br />
allt sig likt… <br />
Juniorkommitténs ordföranden<br />
genom tiderna<br />
1938 Tor Roxendorff<br />
1939 Sune Malmström<br />
1944 Georg Svensson<br />
1945 Henning Müller<br />
1948 JK-O saknas<br />
1955 Gösta Arfwedson<br />
1957 Karl-Erik Mattsson<br />
1959 Johan Curman<br />
1961 Lennart Roos<br />
1963 Peter Nordwall<br />
1971 Ragnar Lorentzon<br />
1973 Bo Hamlin<br />
1974 Kai Wollin<br />
1975 Rolf Wedefelt<br />
1978 Sten Köhler<br />
1980 Göran Matsgård<br />
1981 Dan Rydberg<br />
1982 Jan Liedner<br />
1984 Jan Lindblad<br />
1987 Sten Köhler<br />
1988 Gunnar Richter<br />
1995 Bengt Sylvan<br />
2001 Henrik Jarpner<br />
2003 Jan Lindblad<br />
Markus Sparflo representerar framåtandan hos<br />
juniorerna. Stenhård och nytänkande golf- och<br />
fysträning ska öppna porten till världens tourer…<br />
159