Miljökvalitetsnormer för arsenik, kadmium, nickel ... - Naturvårdsverket
Miljökvalitetsnormer för arsenik, kadmium, nickel ... - Naturvårdsverket
Miljökvalitetsnormer för arsenik, kadmium, nickel ... - Naturvårdsverket
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
<strong>Miljökvalitetsnormer</strong><br />
<strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>,<br />
<strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
rapport 5882 • oktober 2008
<strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>,<br />
<strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
NATURVÅRDSVERKET
Beställningar<br />
Ordertel: 08-505 933 40<br />
Orderfax: 08-505 933 99<br />
E-post: natur@cm.se<br />
Postadress: CM-Gruppen, Box 110 93, 161 11 Bromma<br />
Internet: www.naturvardsverket.se/bokhandeln<br />
<strong>Naturvårdsverket</strong><br />
Tel 08-698 10 00, fax 08-20 29 25<br />
E-post: natur@naturvardsverket.se<br />
Postadress: <strong>Naturvårdsverket</strong>, SE-106 48 Stockholm<br />
Internet: www.naturvardsverket.se<br />
ISBN 978-91-620-5882-1.pdf<br />
ISSN 0282-7298<br />
Elektronisk publikation<br />
© <strong>Naturvårdsverket</strong> 2008<br />
Tryck: CM Gruppen AB<br />
Omslagsfoto: Helena Sabelström, <strong>Naturvårdsverket</strong> (vedtrave, moln)<br />
Elin Håkansson, <strong>Naturvårdsverket</strong> (tappning)
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
1 Förord<br />
Regeringen har gett <strong>Naturvårdsverket</strong> i uppdrag att <strong>för</strong>eslå miljökvalitetsnormer <strong>för</strong><br />
<strong>arsenik</strong>, <strong>nickel</strong>, <strong>kadmium</strong> och bens(a)pyren. Bakgrunden är att gränsvärden <strong>för</strong><br />
<strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren har antagits genom Europaparlamentets<br />
och rådets direktiv 2004/107/EG. Direktivet ska vara genom<strong>för</strong>t i svensk lagstiftning<br />
senast den 15 februari 2007. <strong>Naturvårdsverket</strong> har tidigare erhållit ett liknande<br />
uppdrag men då enbart <strong>för</strong> bens(a)pyren. Det tidigare uppdraget finns redovisat i<br />
rapporten ”Nya miljökvalitetsnormer och delmål <strong>för</strong> miljökvalitetsmålet Frisk luft”<br />
NV rapport 5357, mars 2004.<br />
Som underlag till uppdraget har <strong>för</strong>eliggande rapport tagits fram av<br />
Gun Löfblad och Ebba Löfblad, Profu AB. Avsnittet om effekter på människan<br />
hälsa har utarbetats av Lars Barregård, Västra Götalandsregionens Miljömedicinska<br />
Centrum. Titus Kyrklund, <strong>Naturvårdsverket</strong>, har varit projektledare.<br />
Regeringsuppdraget redovisades den 21 december 2006 och ingår som bilaga 2<br />
i denna rapport.<br />
Stockholm i december 2006<br />
3
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
4
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
Innehåll<br />
1 FÖRORD 3<br />
2 SAMMANFATTNING 7<br />
3 SUMMARY 11<br />
4 BAKGRUND 13<br />
4.1 Direktivet 13<br />
4.1.1 Arsenik, <strong>kadmium</strong> och <strong>nickel</strong> samt bens(a)pyren 14<br />
4.1.2 Kvicksilver 15<br />
4.2 Miljö- och hälsoeffekter av <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> samt polycykliska<br />
aromatiska kolväten 16<br />
4.2.1 Arsenik 16<br />
4.2.2 Kadmium 17<br />
4.2.3 Nickel 18<br />
4.2.4 Bens(a)pyren 19<br />
5 UTSLÄPP OCH HALTER I LUFT 21<br />
5.1 Behov av underlag 21<br />
5.2 Källor till utsläppen av metaller och PAH 22<br />
5.2.1 Utsläppskällor och deras <strong>för</strong>ändring sedan 1980-talet 22<br />
5.2.2 Utsläpp av PAH 22<br />
5.2.3 Utsläpp av metaller 23<br />
5.2.4 Uppskattning av haltbidrag från utsläppsdata 25<br />
5.3 Halter i luft – uppmätta och beräknade 25<br />
5.3.1 Halter av bens(a)pyren i luft 26<br />
5.3.2 Halter av metaller i luft 35<br />
5.3.3 Slutsatser om underlag <strong>för</strong> att bedöma överskridanden 37<br />
6 KONSEKVENSER FÖR OLIKA VERKSAMHETER AV OLIKA MÅLNIVÅER 38<br />
6.1 Slutsatser om <strong>för</strong>väntade överskridanden 38<br />
6.1.1 Överskridanden <strong>för</strong> bens(a)pyren 38<br />
6.1.2 Överskridanden <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong> 38<br />
6.1.3 Överskridanden <strong>för</strong> <strong>kadmium</strong> 39<br />
6.1.4 Överskridanden <strong>för</strong> <strong>nickel</strong> 40<br />
6.2 Åtgärdsbehov/kostnader i olika typer av verksamheter 40<br />
6.2.1 Åtgärder mot utsläpp från småskalig <strong>för</strong>bränning av niobränsle 40<br />
6.2.2 Åtgärder mot utsläpp från punktkällor 42<br />
6.3 Övervakningsbehov/kostnader 42<br />
6.3.1 Övervakningsbehov 42<br />
6.3.2 Bedömning av mätbehov 42<br />
7 REFERENSER 46<br />
5
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
BILAGA 1 50<br />
Mätdata <strong>för</strong> metaller och bens(a)pyren 50<br />
BILAGA 2 57<br />
Redovisning av regeringsuppdrag – Förslag till miljökvalitetsnormer <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>,<br />
<strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
6
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
2 Sammanfattning<br />
Ett nytt dotterdirektiv till ramdirektivet <strong>för</strong> luftkvalitet har antagits, nämligen direktiv<br />
2004/107/EG av den 15 december 2004 om <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, kvicksilver,<br />
<strong>nickel</strong> och polycykliska aromatiska kolväten i luften. Direktivet ska vara genom<strong>för</strong>t<br />
i svensk lagstiftning senast den 15 februari 2007. Syftet med direktivet är att fastställa<br />
målvärden <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren (markör <strong>för</strong> PAH)<br />
i luften och fastställa gemensamma metoder och kriterier <strong>för</strong> utvärdering av koncentrationen<br />
i luften av <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, kvicksilver, <strong>nickel</strong> och PAH samt av<br />
nedfallet av <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, kvicksilver och PAH. Dessutom är syftet att se till<br />
att relevant information om koncentrationerna i luft och om nedfallet finns tillgängligt<br />
i tillräcklig omfattning och att allmänheten informeras om den.<br />
Skälen till att reglera halterna i omgivningsluften av metallerna och<br />
bens(a)pyren är de effekter som utsläppen till luft av dessa ämnen kan <strong>för</strong>orsaka på<br />
människors hälsa och i miljön. De aktuella ämnena är alla cancerframkallande och<br />
det går inte att fastställa någon tröskel <strong>för</strong> skadlig verkan på människors hälsa.<br />
Skyddsnivån <strong>för</strong> de olika ämnen som direktivet behandlar är tillräcklig <strong>för</strong> metallerna,<br />
i stort motsvarar målnivån den så kallade ”lågrisknivån” med 1 extra cancerfall<br />
per 100 000 invånare vid livslång exponering. Emellertid är skyddsnivån <strong>för</strong><br />
bens(a)pyren i direktivet lägre eller 10 fall av lungcancer per 100 000 invånare som<br />
livstidsrisk vilket överstiger den lågrisknivå som Institutet <strong>för</strong> Miljömedicin rekommenderar<br />
och som <strong>Naturvårdsverket</strong> som regel tillämpar. Det är således angeläget<br />
att <strong>för</strong> bens(a)pyren välja en bättre skyddsnivå än den som anges som målvärde<br />
i direktivet.<br />
EG-direktiven om luftkvalitet har i <strong>för</strong>sta hand in<strong>för</strong>ts i svensk lagstiftning i<br />
<strong>för</strong>ordningen (2001:527) om miljökvalitetsnormer <strong>för</strong> utomhusluft.<br />
Eftersom direktivet är ett minimidirektiv är det möjligt att gå längre än det som<br />
direktivet kräver. De <strong>för</strong>slag till miljökvalitetsnormer som diskuteras är:<br />
• Alternativ 1, miljökvalitetsnorm <strong>för</strong> bens(a)pyren på 0,5 ng/m 3 som inte<br />
bör överskridas efter 31 december 2009. <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>,<br />
<strong>nickel</strong> och <strong>kadmium</strong> på samma nivå som direktivet.<br />
• Alternativ 2, miljökvalitetsnormer <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>nickel</strong>, <strong>kadmium</strong> och<br />
bens(a)pyren på samma nivå som direktivet som inte bör överskridas efter<br />
31 december 2012.<br />
En genomgång har gjorts av lokala, regionala och nationella miljöövervakningsdata<br />
hos datavärden <strong>för</strong> luftkvalitet. Kontakter har tagits med alla länsstyrelser<br />
i landet, samt branschorganisationer och enskilda <strong>för</strong>etag med <strong>för</strong>frågan om<br />
mätdata.<br />
Eftersom miljökvalitetsnormerna ska fastställas som årsmedelvärden, ska de<br />
data som används <strong>för</strong> kontroll kunna mätas som eller omräknas till årsmedelvärden.<br />
Förutom mätdata i omgivningsluft har uppgifter om utsläpp från olika sektorer och<br />
olika punktkällor studerats <strong>för</strong> att kunna ge en uppfattning av storleksordningar på<br />
halter i punktkällornas omgivningar.<br />
7
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
Tidigare skedde stora utsläpp av <strong>arsenik</strong> från smältverk som Rönnskärsverket.<br />
Idag domineras emellertid de kända industriutsläppen av <strong>arsenik</strong> av massaindustrin.<br />
Utsläppen av <strong>kadmium</strong> från svenska källor är av mindre betydelse. Mindre utsläpp<br />
sker från <strong>för</strong>bränning i massaindustrin samt från metallindustri och smältverk.<br />
Nickelemissioner sker från järn- och stålindustrin främst vid framställningen av<br />
rostfritt stål. De största anläggningarna som använder och emitterar <strong>nickel</strong> har ett<br />
årligt utsläpp kring 200-300 kg <strong>nickel</strong> per år. Genom åtaganden enligt IPPCdirektivet<br />
kan utsläpp av främst <strong>arsenik</strong> och <strong>nickel</strong> via diffus damning komma att<br />
minska.<br />
Överlag är metallhalterna i omgivningsluften mycket låga även i storstäderna.<br />
Emellertid har <strong>för</strong>höjda halter av <strong>arsenik</strong> kunnat konstateras i Landskrona i anslutning<br />
till ett industriområde. Den exakta källan har inte kunnat fastställas. Förhöjda<br />
halter av <strong>nickel</strong> har kunnat uppmätas på några få platser i anslutning till metallindustri,<br />
Avesta och Sandviken. Mätningarna är få och genom<strong>för</strong>da endast under<br />
kortare tidsperioder på utsatta platser i omedelbar närhet till industriområdena. Det<br />
är där<strong>för</strong> inte klarlagt om de <strong>för</strong>eslagna miljökvalitetsnormernas årsmedelvärden<br />
överskrids. Sammanfattningsvis riskeras överskridanden endast på några enstaka<br />
platser men ytterligare kartläggning krävs <strong>för</strong> att säkerställa eventuella överskridanden<br />
av de <strong>för</strong>eslagna normvärdena och <strong>för</strong> att identifiera källor till utsläppen.<br />
Ett syfte med direktivet är kartläggning av halter i omgivningsluften av de aktuella<br />
luft<strong>för</strong>oreningarna. Genom kraven på mätningar då utvärderingströsklarna<br />
överskrids ställs krav på kartläggning av halterna och bedömning av om miljökvalitetsnormerna<br />
överskrids på de platser där stickprov nu visat <strong>för</strong>höjda halter.<br />
De idag mest betydelsefulla utsläppen av bens(a)pyren är från vedeldning och i<br />
mindre grad från trafiken. Tidigare skedde betydande utsläpp från råframställning<br />
av aluminium. Dessa utsläpp är på väg att <strong>för</strong>svinna genom ändrad processteknik.<br />
Vissa utsläpp sker från koksverk men dessa bedöms idag vara av mindre betydelse.<br />
Kartläggning av bens(a)pyren har skett på ett antal orter med olika mycket vedeldning.<br />
Dessutom har modellberäkningar genom<strong>för</strong>ts. Dessa mätningar och beräkningar<br />
har genom<strong>för</strong>ts under vinterhalvåret eller under en kortare tid då halterna<br />
varit höga. Under sommarhalvåret kan halterna antas vara mycket låga på grund av<br />
låga utsläpp och <strong>för</strong>månligare omblandning av luften. Där<strong>för</strong> klaras den <strong>för</strong>eslagna<br />
miljökvalitetsnormen i de flesta tätorter även där vedeldning sker i mera begränsad<br />
omfattning. Emellertid på platser med ogynnsam meteorologi och utbredd vedeldning<br />
riskerar normnivån 0,5 ng/m 3 som årsmedelvärde att överskridas. Det är där<strong>för</strong><br />
angeläget med lämpliga styrmedel <strong>för</strong> att minska utsläppen från vedeldning.<br />
Tidigare <strong>för</strong>slag på åtgärder <strong>för</strong> att minska utsläppen från vedeldning har inneburit<br />
krav på ackumulatortank eller krav på att uppfylla Boverkets byggregler.<br />
Emellertid saknar dessa åtgärder tillräckliga effekter på omgivningsluften enligt<br />
nyligen genom<strong>för</strong>da emissionsstudier i fält på befintliga pannor. Ska en önskad<br />
<strong>för</strong>bättring av luftkvaliteten uppnås så måste eldningsutrustning <strong>för</strong> helved uppnå<br />
de krav som motsvarar ”Svanen”-märkning eller ge motsvarande emissioner alternativt<br />
ger en övergång till pellets ännu lägre utsläpp.<br />
8
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
Om man antar att det i de områden där normnivån 0,5 ng/m 3 som årsmedelvärde<br />
<strong>för</strong> bens(a)pyren riskerar att överskridas, de inre delarna av Sverige från Värmland<br />
och norrut, finns ca 30 000 pannor av äldre slag som bör bytas ut av uppskattningsvis<br />
totalt 100 000 i hela landet som bör bytas. Om andelen oklassade pannor<br />
minskar till knappt 20 %, bedöms den viktade emissionen (ca 0,02 mg/MJ) ge<br />
haltbidrag som klarar en <strong>för</strong>slaget till miljökvalitetsnorm <strong>för</strong> bens(a)pyren på 0,5<br />
ng/m 3 som årsmedelvärde. Investeringskostnaden per panna bedöms bli någonstans<br />
mellan 60 000 och 120 000 beroende på vilken modell och automatiseringsgrad<br />
som väljs. Med 6 % ränta och 35 års livslängd kan den årliga kostnaden uppskattas<br />
till mellan 120 och 240 miljoner kr. Drygt hälften av alla pannor i landet är gamla<br />
och bör bytas ut ändå. Den faktiska merkostnaden blir alltså betydligt lägre. En<br />
miljökvalitetsnorm enligt alternativ 2 skulle inte med<strong>för</strong>a några merkostnader i<br />
utbyte av pannor. Det blir dock svårt att nå delmålet <strong>för</strong> bens(a)pyren på 0,3 ng/m 3<br />
till 2015 under sådana <strong>för</strong>hållanden. Normen är en så kallad ”bör” norm som ska<br />
uppfyllas ”i möjligaste mån”. Där<strong>för</strong> kan lämpliga styrmedel utformas så att eldningsutrustningen<br />
gradvis byts ut. På så sätt undviks ryckighet i marknaden. Om<br />
beslut om effektiva styrmedel kommer till stånd så kan en miljökvalitetsnorm <strong>för</strong><br />
bens(a)pyren på 0,5 ng/m 3 i huvudsak klaras till 31 december 2009.<br />
Direktivet ställer vissa minimikrav på kontroll av luftkvaliteten med avseende<br />
på de aktuella luft<strong>för</strong>oreningarna i bakgrund.<br />
Antal mätplatser i bakgrundsmiljö<br />
Bens(a)pyren<br />
As, Cd, Ni<br />
Antal mätplatser med halter<br />
över övre utvärderingströskeln<br />
som krävs<br />
4 4<br />
Antal pågående mätningar<br />
med tillräckliga mätkrav 2 3<br />
För bens(a)pyren bör ytterligare två stationer bekostas av staten och <strong>för</strong> metallmätningarna<br />
bör ytterligare en bekostas av staten.<br />
I tabellen nedan anges behovet av luftkvalitetskontroll i tätortsmiljö där halterna<br />
överstiger övre utvärderingströskeln 0,4 ng/m 3 , antal mätningar på årsbas, om<br />
miljökvalitetsnomen in<strong>för</strong>s med kontrollkrav på kommunnivå.<br />
Totalt antal mätplatser <strong>för</strong>delat på ortens storlek<br />
Storlek på kommun Antal mätplatser <strong>för</strong><br />
bens(a)pyren<br />
Antal mätplatser <strong>för</strong><br />
As, Cd, Ni 2)<br />
>250 000 3 1) 3 1)<br />
>30 000 5 (3-5) 2<br />
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
Osäkerheten är stor, men ett underlag på 10-15 stationer i kombination med<br />
modellberäkning bör ge underlag om verkligt behov. Energimyndigheten och <strong>Naturvårdsverket</strong><br />
utvecklar modelleringsverktyget VEDAIR till stöd <strong>för</strong> de mindre<br />
kommunernas kartläggning av luftkvaliteten med avseende på luft<strong>för</strong>oreningar från<br />
vedeldning. Kostnaden <strong>för</strong> uppbyggnad av VEDAIR är ca 1,9 milj med en årlig<br />
driftbudget på 200 000. Uppbyggnad av en landsomfattande emissionsdatabas är en<br />
<strong>för</strong>utsättning <strong>för</strong> VEDAIR som idag saknas. Om det visar sig att antalet små kommuner<br />
som överskrider den övre utvärderingströskeln är stort så faller en orimlig<br />
kostnad <strong>för</strong> kontroll på dessa kommuner. En lösning kan vara samordning av kontrollen<br />
enligt MIKSA <strong>för</strong>slaget som <strong>Naturvårdsverket</strong> tidigare redovisat regeringen.<br />
Kostnaderna <strong>för</strong> tillkommande mätningar av halter i bakgrundsmiljö kan uppskattas<br />
till 220 000 kr <strong>för</strong> staten enligt tabellen nedan.<br />
Kostnader <strong>för</strong> mätningar i bakgrundsmiljö<br />
Bens(a)pyren<br />
As, Cd, Ni<br />
Summa 2x78 000 1x66000<br />
Dessutom behöver kvicksilver i gasfas mätas på en station. Kostnaden <strong>för</strong> detta<br />
bedöms vila på staten och uppskattas till ca 130 000 kr. Några ytterligare mätningar<br />
av metallnedfall bedöms inte behöva ut<strong>för</strong>as utöver det som mäts inom nederbördskemiska<br />
nätet och EMEP.<br />
Tillkommande kostnader <strong>för</strong> luftkvalitetskontroll i tätorter om miljökvalitetsnomen<br />
in<strong>för</strong>s med kontrollkrav på kommunnivå anges i tabellen nedan. I vissa fall<br />
kan behov finnas att kontrollera flera av de aktuella metallerna. Detta med<strong>för</strong> ingen<br />
ytterligare kostnad.<br />
Kostnader <strong>för</strong> mätningar i tätorter <strong>för</strong>delat på ortens storlek<br />
Storlek på Bens(a)pyren<br />
As, Cd, Ni<br />
kommun<br />
>250 000 3 x78 000 = ca 240 000 3x66 000 =ca 200 000<br />
>30 000 5x78000 = ca 400 000 2x66 000 = ca 130 000<br />
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
3 Summary<br />
A new daughter directive to the framework directive for air quality has been adopted,<br />
namely directive 2004/107/EG of 15 December 2004 relating to arsenic, cadmium,<br />
mercury, <strong>nickel</strong> and polycyclic aromatic hydrocarbons (PAH) in ambient<br />
air. The directive is to be incorporated into Swedish legislation by 15 February<br />
2007. The aim of the directive is to set target values for arsenic, cadmium, <strong>nickel</strong><br />
and benso(a)pyrene (marker for PAH) in the air and establish common methods<br />
and criteria for assessing airborne concentrations of arsenic, cadmium, mercury,<br />
<strong>nickel</strong> and PAH and the deposition of arsenic, cadmium, mercury and PAH. An<br />
additional aim is to ensure that adequate relevant information regarding concentrations<br />
and deposition is obtained and that it is available to the public.<br />
The reason for regulating ambient air concentrations of these metals and benso(a)pyrene<br />
is the effect emissions into the air of these substances may have on<br />
human health and on the environment. The substances in question are all carcinogenic<br />
and it is not possible to establish a threshold level for harmful effects on<br />
human health. The protection level for the various substances covered by the directive<br />
is adequate for the metals and more or less equates to the target for the socalled<br />
‘low risk level’ of one extra cancer case per 100 000 people subject to lifelong<br />
exposure. However, the protection level for benso(a)pyrene in the directive is<br />
lower, being 10 cases of lung cancer per 100 000 people at life-long risk. This is<br />
more than the low risk level recommended by IMM (Institute of Environmental<br />
Medicine) and that generally applied by <strong>Naturvårdsverket</strong> (Swedish Environmental<br />
Protection Agency). It is thus important to set a better protection level for benso(a)pyrene<br />
than the target value given in the directive.<br />
EU air quality directives were mainly introduced into Swedish legislation in the<br />
Ordinance (2001:527) on Environmental Quality Standards in Ambient Air.<br />
Since the directive is a minimum directive, it is possible to be stricter than the<br />
directive requires. The proposed environmental quality standards discussed are:<br />
Alternative 1, environmental quality standard for benso(a)pyrene of 0.5 ng/m³<br />
which should not be exceeded after 31 December 2009. Environmental quality<br />
standards for arsenic, <strong>nickel</strong> and cadmium at the same level as the directive.<br />
Alternative 2, environmental quality standards for arsenic, <strong>nickel</strong>, cadmium and<br />
benso(a)pyrene at the same level as the directive which should not be exceeded<br />
after 31 December 2012.<br />
A review has been made of local, regional and national environmental monitoring<br />
data for air quality. Contact has been made with every County Council<br />
throughout the country as well as industry organisations and private companies<br />
requesting data.<br />
As environmental quality standards are to be established as annual mean values,<br />
the data used has to be measured as or converted to annual mean values.<br />
In addition to measurements in ambient air, emissions data from different sectors<br />
and different point sources have been studied in order to gain some idea of the<br />
concentrations in the air surrounding the point sources.<br />
11
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
Major emissions of arsenic previously came from smelting works such as<br />
Rönnskärsverket. These days, however, known industrial emissions of arsenic are<br />
predominantly from the pulp industry. Emissions of cadmium from Swedish<br />
sources are of less significance. Small scale emissions come from combustion<br />
processes in the pulp industry and from the metal industries and smelting works.<br />
Nickel emissions come from the iron and steel industries, especially from the production<br />
of stainless steel. The largest plants which use and emit <strong>nickel</strong> have an<br />
annual emission of approximately 200-300 kg <strong>nickel</strong> per year. By carrying out<br />
commitments made in accordance with the IPPC Directive, diffuse emissions of<br />
primarily arsenic and <strong>nickel</strong> by can be reduced.<br />
In general, metal concentrations in ambient air are very low, even in large<br />
towns. However, increased concentrations of arsenic have been measured in an<br />
industrial area in Landskrona. Increased concentrations of <strong>nickel</strong> have been measured<br />
in a few places with metal industries, including Avesta and Sandviken. Only<br />
small scale sampling was carried out and only for short periods in exposed sites<br />
close to industrial areas. It is therefore not clear whether the annual mean values of<br />
the proposed environmental quality standards are being exceeded. To summarise,<br />
there is a risk of exceedance only in a few places but further sampling is required in<br />
order to determine whether the proposed standard values are being exceeded and to<br />
identify the sources of emissions.<br />
One aim of the directive is to determine the concentrations in ambient air of the<br />
pollutants in question. The requirement for measurements when assessment thresholds<br />
are exceeded means that concentrations are determined and assessments made<br />
of whether environmental quality standards are being exceeded in the places where<br />
random sampling has shown raised concentrations.<br />
Currently, the greatest emissions of benso(a)pyrene are from wood burning<br />
and, to a lesser extent, from transport. Earlier, major emissions came from the production<br />
of raw aluminium. These emissions are disappearing due to processing<br />
changes. Some emissions come from coking plants, but these days they are not<br />
considered to be of any great significance.<br />
Measurements of benso(a)pyrene have taken place in a number of places with<br />
varying prevalence of wood burning. In addition, model calculations have been<br />
carried out. These measurements and calculations have been done during the winter<br />
months, or for shorter periods when concentrations have been high. During the<br />
summer months, concentrations can be assumed to be very low due to low emissions<br />
and better air mixing. The proposed environmental quality standard is therefore<br />
met in most built-up areas even where wood burning is practised to a more<br />
limited extent. However, in places with unfavourable meteorology and extensive<br />
wood burning there is a risk that the standard level of 0.5 ng/m³ as an annual mean<br />
value will be exceeded. It is therefore important to put in place a suitable control<br />
system to reduce emissions from wood burning.<br />
12
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
4 Bakgrund<br />
Ett nytt dotterdirektiv (2004/107/EG) till ramdirektivet <strong>för</strong> luftkvalitet antogs den<br />
15 december 2004 och rör <strong>för</strong>ekomsten av <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, kvicksilver, <strong>nickel</strong><br />
och polycykliska aromatiska kolväten i luften. Direktivet ska vara genom<strong>för</strong>t i<br />
svensk lagstiftning senast den 15 februari 2007.<br />
Syftet med denna studie är att utreda vilka följder, i form av åtgärdsbehov och<br />
behov av ytterligare luftkvalitetsstudier, samt de kostnader som in<strong>för</strong>andet av direktivet<br />
därigenom bedöms komma att med<strong>för</strong>a <strong>för</strong> Sverige.<br />
4.1 Direktivet<br />
Syftet med direktiv 2004/107/EG är att utvärdera och säkerställa luftkvaliteten med<br />
avseende på <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, kvicksilver, <strong>nickel</strong> och polycykliska aromatiska<br />
kolväten (PAH). Som markör <strong>för</strong> PAH används bens(a)pyren. Målvärden ska fastställas<br />
<strong>för</strong> de angivna ämnena i omgivande luft. Flera aspekter är viktiga i detta<br />
sammanhang. Kvantifieringen av halterna i luft måste ske med gemensamma metoder<br />
och kriterier <strong>för</strong> utvärdering ska fastställas och relevant information om <strong>för</strong>ekomsten<br />
av nämnda ämnena i luft och nedfall ska finnas tillgänglig i tillräcklig<br />
omfattning och allmänheten ska få tillgång till denna information.<br />
Målvärdena ska enligt direktivet ”i möjligaste mån uppnås”. Direktivets målvärden<br />
bör där<strong>för</strong> tolkas som motsvarande en ”bör”-norm i svensk rätt (jfr 1 § <strong>för</strong>ordningen<br />
om miljökvalitetsnormer <strong>för</strong> utomhusluft.<br />
Faktaruta miljökvalitetsnormer, Handbok 2006:2, sid 24-25<br />
Skall-normer<br />
Med skall-normer menas de normer som ska uppfyllas till en viss angiven tidpunkt. Utifrån<br />
en enskild mätning på en plats är det svårt att avgöra om en miljökvalitetsnorm är<br />
överträdd eller uppfylld. En orsak till detta kan vara att mätningen inte uppfyller de kvalitetskrav<br />
som anges i kapitel 4, t.ex. med avseende på tidstäckning. Men även om<br />
mätningen pågått under ett helt kalenderår kan det vara svårt att dra slutsatser om aktuell<br />
norm är uppfylld (ej överträdd) i kommunen. Viktiga frågor är om mätplatsen är representativ<br />
<strong>för</strong> de platser i kommunen där halterna kan <strong>för</strong>väntas vara höga och där<br />
människor vistas samt om mätperioden är representativ <strong>för</strong> de yttre <strong>för</strong>hållanden som<br />
normalt råder på platsen.<br />
En skall-norm är överträdd <strong>för</strong>st när <strong>för</strong>oreningshalten, <strong>för</strong> ett eller flera tidsmedelvärden<br />
(årsmedelvärde, dygnsmedelvärde eller timmedelvärde), överskrids under ett normalt<br />
år.<br />
Bör-normer<br />
För bör-normer <strong>för</strong> luft anges att de är överträdda endast om överskridandet beror på:<br />
• ”verksamheter eller åtgärder som varaktigt och i betydande omfattning motverkar<br />
möjligheterna att inte överskrida <strong>för</strong>oreningsnivån och<br />
• att rimliga åtgärder inte vidtagits <strong>för</strong> att undvika att <strong>för</strong>oreningsnivån överskrids”.<br />
Vid bedömning av om en bör-norm är överträdd bör därutöver bedömning göras av om<br />
bör-normens värden överskrids under ett normalt år.<br />
13
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
Detta innebär att en bör-norm <strong>för</strong> utomhusluft är överträdd då det bedömts att normens<br />
värden är överskridna under ett normalt år, överskridandet beror på verksamheter som<br />
varaktigt ger ett dominerande bidrag till överskridandet och rimliga åtgärder inte redan<br />
har vidtagits <strong>för</strong> att begränsa dess störningar. Det är den som ska tillämpa lagstiftningen<br />
som är skyldig att göra bedömningen av om normen är överträdd.<br />
4.1.1 Arsenik, <strong>kadmium</strong> och <strong>nickel</strong> samt bens(a)pyren<br />
Bakgrunden till direktivet är främst att skydda människors hälsa, men även den<br />
yttre miljön från påverkan av de nämnda ämnena. Målvärden <strong>för</strong> halter i omgivningsluft<br />
har fastställts utifrån befintlig kunskap. De aktuella ämnena är alla cancerframkallande<br />
och det går inte att fastställa någon tröskel <strong>för</strong> skadlig verkan på<br />
människors hälsa. Men genom att fastställa målvärden kan exponeringen via inandning<br />
och spridningen till miljön begränsas. Genom nedfall till mark och sjöar<br />
kan metallerna komma ut i naturens kretslopp, tas upp i grödor och i näringskedjan<br />
och på så sätt innebära en risk <strong>för</strong> hälsan genom exponering via födan. För vissa av<br />
de angivna ämnena är exponeringen via inandning viktigast, till exempel <strong>för</strong><br />
bens(a)pyren. För andra är intaget via födan viktigare. Ett exempel är <strong>kadmium</strong><br />
som kan <strong>för</strong>ekomma i höga halter i jordbruksgrödor.<br />
Denna studie har gjorts <strong>för</strong> att studera vad olika målvärden innebär <strong>för</strong> överskridanden<br />
och även att beräkna kostnader och uppskatta nytta med att uppfylla<br />
dessa mål. Målvärden som <strong>för</strong>eslås i EU-direktivet framgår av nedanstående ruta.<br />
Dessa ska inte överskridas efter den 31 december 2012. Målnivåerna utgör som<br />
årsmedelvärden. EU-direktiven om luftkvalitet har i <strong>för</strong>sta hand in<strong>för</strong>ts i svensk<br />
lagstiftning i <strong>för</strong>ordningen (2001:527) om miljökvalitetsnormer <strong>för</strong> utomhusluft.<br />
I DIREKTIVET FÖRESLAGNA MÅLNIVÅER (ÅRSMEDELVÄRDEN) SOM INTE BÖR<br />
ÖVERSKRIDAS EFTER 31 DECEMBER 2012<br />
För <strong>arsenik</strong>: 6 ng/m 3<br />
För <strong>kadmium</strong>: 5 ng/m 3<br />
För <strong>nickel</strong>: 20 ng/m 3<br />
För bens(a)pyren 1 ng/m 3<br />
FÖRSLAG TILL MILJÖKVALITETSNORMER (ÅRSMEDELVÄRDEN)<br />
Eftersom direktivet är ett minimidirektiv är det möjligt att gå längre än det som direktivet<br />
kräver. De <strong>för</strong>slag till miljökvalitetsnormer som diskuteras är:<br />
Alternativ 1: miljökvalitetsnorm <strong>för</strong> bens(a)pyren på 0,5 ng/m 3 som inte bör överskridas<br />
efter 31 december 2009. <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>nickel</strong> och <strong>kadmium</strong> på samma<br />
nivå som direktivet.<br />
Alternativ 2: miljökvalitetsnormer <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>nickel</strong>, <strong>kadmium</strong> och bens(a)pyren på<br />
samma nivå som direktivet som inte ska överskridas efter 31 december 2012.<br />
NATIONELLT FÖRESLAGNA MÅLNIVÅER (ÅRSMEDELVÄRDEN)<br />
Dessutom har riksdagen beslutat om en målnivå <strong>för</strong> bens(a)pyren på 0,3 ng/m 3 , som<br />
ska uppnås till 2015. Vidare har Institutet <strong>för</strong> Miljömedicin vid Karolinska Institutet <strong>för</strong>eslagit<br />
en lågrisknivå på 0,1 ng/m 3 . Detta värde har regeringen tolkat som ett generationsmål<br />
<strong>för</strong> 2020 i proposition 2001/01:130<br />
14
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
Målvärdena ska enligt direktivet ”i möjligaste mån uppnås”. Direktivets målvärden<br />
bör där<strong>för</strong> tolkas som motsvarande en ”bör”-norm i svensk rätt, se 1 § i<br />
<strong>för</strong>ordningen om miljökvalitetsnormer <strong>för</strong> utomhusluft.<br />
Förutom målnivåer har i direktivet angetts utvärderingströsklar <strong>för</strong> att ge vägledning<br />
<strong>för</strong> övervakningen av målvärdena (Tabell 1). Om uppmätt årsmedelvärde<br />
underskrider den nedre utvärderingströskeln, behövs ingen ytterligare övervakning<br />
utan det räcker att hålla kontroll på nivåerna då och då med hjälp av enkla modelluppskattningar<br />
och överslagsberäkningar. Med årsmedelvärde mellan nedre och<br />
övre utvärderingströsklarna kan övervakningen ske med en kombination av mätningar<br />
och modellberäkningar. Då årsmedelhalten överskrider den övre utvärderingströskeln<br />
måste kontroller av att miljökvalitetsnormerna uppfylls ske genom<br />
kontinuerliga mätningar.<br />
Tabell 1<br />
Utvärderingströsklar <strong>för</strong> årsmedelhalterna av <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong><br />
och bens(a)pyren<br />
Arsenik Kadmium Nickel Bens(a)pyr<br />
en, alt 1<br />
Övre utvär-<br />
3,6 3,0 14 0,4 0,6<br />
kel ng/m 3<br />
deringströs-<br />
Nedre<br />
utvärderingströskel<br />
ng/m 3 2,4 2,0 10 0,3 0,4<br />
Bens(a)pyr<br />
en, alt 2<br />
Direktivet innehåller – liksom övriga luftkvalitetsdirektiv - en passus om att<br />
luftkvaliteten ska bibehållas när den är god och i övrigt <strong>för</strong>bättras.<br />
4.1.2 Kvicksilver<br />
För kvicksilver har inget målvärde angetts. I stället ska EUs strategi <strong>för</strong> kvicksilver<br />
utgöra basen <strong>för</strong> arbetet med att minska <strong>för</strong>ekomsten av kvicksilver i miljön. Ett<br />
skäl till särbehandlingen av kvicksilver är att kvicksilver<strong>för</strong>ekomsten är ett globalt<br />
problem och att det där<strong>för</strong> krävs globala insatser <strong>för</strong> att skydda miljö och hälsa. Ett<br />
annat skäl är att exponeringen i mindre omfattning sker via inandningen.<br />
EU:s strategi <strong>för</strong> kvicksilver<br />
http://ec.europa.int/environment/chemicals/mercury/pdf/com_2005_0020_en.pdf<br />
Kommissionen presenterade sitt <strong>för</strong>slag till EU-strategi <strong>för</strong> kvicksilver den 28 januari<br />
2005. EUs miljöministrar har ställts sig bakom strategin och kommissionen arbetar nu<br />
på att genom<strong>för</strong>a den genom att ta fram underlag och lagstiftning <strong>för</strong> olika områden.<br />
Målen <strong>för</strong> strategin är:<br />
- att minska utsläppen av kvicksilver och de mängder kvicksilver som kommer i omlopp<br />
genom att minska till<strong>för</strong>sel och efterfrågan<br />
- att lösa det långsiktiga problemet med överskott av kvicksilver och lager i samhället (i<br />
produkter som fortfarande används eller i lagrade produkter)<br />
- att skydda mot exponering av kvicksilver<br />
- att <strong>för</strong>bättra <strong>för</strong>ståelsen <strong>för</strong> kvicksilverproblemet och lösningarna på det<br />
- att stödja och främja internationella åtgärder på området.<br />
15
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
Förslaget till strategi innehåller 20 olika åtgärder <strong>för</strong> att minska utsläpp och användning<br />
av kvicksilver inom EU och globalt. Sverige har mer långtgående regleringar än vad<br />
som <strong>för</strong>eslås i kommissionens <strong>för</strong>slag till EU-strategi <strong>för</strong> kvicksilver. Export<strong>för</strong>bud <strong>för</strong><br />
kvicksilver är i kraft i Sverige sedan den 1 juli 1997 och riksdag och regering har beslutat<br />
att kvicksilverhaltigt avfall ska slut<strong>för</strong>varas i djupt berg<strong>för</strong>var senast 2015. Inga ekonomiska<br />
konsekvenser <strong>för</strong>utses.<br />
4.2 Miljö- och hälsoeffekter av <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>,<br />
<strong>nickel</strong> samt polycykliska aromatiska<br />
kolväten<br />
Skälen till att reglera haltnivåerna <strong>för</strong> metallerna och bens(a)pyren är de effekter<br />
som utsläppen till luft av dessa ämnen kan <strong>för</strong>orsaka på människors hälsa och i<br />
miljön. Metaller och polycykliska aromatiska kolväten kan bidra till effekter, såväl<br />
på människors hälsa, som på ekosystemens struktur och funktion. Effekter på människors<br />
hälsa uppstår dels genom exponering via inandning dels exponering via<br />
födointag. I direktivet anges att bens(a)pyren, <strong>arsenik</strong> och <strong>nickel</strong> huvudsakligen ger<br />
effekter på människans hälsa genom <strong>för</strong>ekomsten i luft. Kadmiumexponeringen<br />
bedöms främst ske genom födan, men inandningen innebär också en risk. Även<br />
kvicksilverexponeringen sker till stor del genom intag via kosten. Inte minst kan<br />
den metylerade formen – metylkvicksilver, som bildats genom omsättning av emitterat<br />
kvicksilver i omgivande miljö – ge upphov till effekter.<br />
4.2.1 Arsenik<br />
Huvudkällan till <strong>arsenik</strong>exponering <strong>för</strong> svensk allmänbefolkning är kost, dricksvatten<br />
och tobaksrökning. Ett typiskt intag av <strong>arsenik</strong> via kost i Europa har beräknats<br />
till 1 µg/dag per kg kroppsvikt, men merparten är organiskt <strong>arsenik</strong> i fisk och skaldjur,<br />
vilket anses vara relativt atoxiskt. Absorptionen i tarmen anses vara hög och<br />
ett typiskt upptag av oorganiskt <strong>arsenik</strong> från kosten skulle kunna vara 5-10 µg/dag<br />
<strong>för</strong> vuxna. Arsenikhalten i dricksvatten varierar kraftigt. Normalt är halten kring 1<br />
µg/L eller lägre, men kan i egen brunn i vissa delar av landet vara mycket högre.<br />
Absorptionen beräknas vara hög var<strong>för</strong> ett typiskt intag via vatten kan vara ett eller<br />
några µg/dag (EU 2001a).<br />
Vid inhalation antas cirka 50 % absorberas, men halterna i allmän utomhusluft<br />
är låga (0,1-1 ng/m 3 , utom nära <strong>arsenik</strong>emitterande industri). Med ett antagande om<br />
inhalation av 15-20 m 3 per dygn, 0,5 ng/m 3 As i luft och 50 % absorption blir upptaget<br />
från bakgrundshalt av As i luft cirka 5 ng/dag. En rökare som röker 10-20<br />
cigaretter per dag kan absorbera 0,5 - 1 µg (500 - 1000 ng) per dag, högre om cigaretterna<br />
har ovanligt hög <strong>arsenik</strong>halt (EU 2001a).<br />
Arsenik <strong>för</strong>delas till de flesta organ, men halterna är högst i hud, hår och naglar.<br />
Merparten utsöndras snabbt i urin, men efter inhalation av svårlösliga <strong>arsenik</strong><strong>för</strong>eningar<br />
återfinns dessa i lungan under lång tid. Utsöndringen av <strong>arsenik</strong> i urin är<br />
korrelerad till exponeringen, men ger begränsad information om risken om inte<br />
typen av <strong>arsenik</strong><strong>för</strong>eningar är känd (EU 2001a).<br />
16
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
Arsenik har av IARC klassats som cancerframkallande <strong>för</strong> människa baserat på<br />
ökning av risken <strong>för</strong> lungcancer, urinblåsecancer och hudcancer. Detta har visats<br />
både hos yrkesmässigt exponerade och vid högt <strong>arsenik</strong>intag från brunnsvatten.<br />
WHO har uppskattat att livstidsrisken <strong>för</strong> lungcancer är 1 per miljon vid en lufthalt<br />
av <strong>arsenik</strong> 0.7 ng/m 3 utifrån en traditionell linjär extrapolering från yrkesstudier till<br />
lågdosexponering. En expertgrupp inom EU anser att den beräkningen sannolikt<br />
överskattar risken och diskuterar att en halt i bakgrundsluft kring 5 ng/m 3 innebär<br />
en <strong>för</strong>sumbar cancerrisk (EU 2001a). Argumenten är något oklara, men bl.a. anser<br />
man att det är osäkert om oorganiskt <strong>arsenik</strong> är genotoxiskt och om så inte är fallet<br />
kan det finnas en tröskeldos <strong>för</strong> cancerrisk. En lågrisknivå (1 cancerfall per<br />
100 000) blir med WHOs riskbedömning 7 ng/m 3 . Efter publiceringen av EUs<br />
position paper har ytterligare studier påvisat lungcancer vid <strong>arsenik</strong>exponering via<br />
dricksvatten utan någon uppenbar tröskelnivå.<br />
Kronisk <strong>arsenik</strong>exponering kan också orsaka perifera nervskador, hudsjukdom<br />
(pigment<strong>för</strong>ändringar samt eksem- och psoriasisliknade skador), blodbrist och<br />
skador på blodkärl. Arsenik misstänks också öka risken <strong>för</strong> högt blodtryck (EU<br />
2001a).<br />
När det gäller människors hälsa torde <strong>arsenik</strong> i allmän utomhusluft i Sverige<br />
endast ha betydelse vid i närheten av vissa punktkällor där <strong>arsenik</strong>haltig malm<br />
hanteras eller smälts.<br />
4.2.2 Kadmium<br />
Huvudkällan till <strong>kadmium</strong>exponering <strong>för</strong> svensk allmänbefolkning är kost och<br />
tobaksrökning. Ett typiskt intag av <strong>kadmium</strong> är 10-15 µg/dag men endast några<br />
procent (motsvarande 100-1000 ng/dag) absorberas i tarmen, dock en högre andel<br />
vid järnbrist eller låga järndepåer. Kadmiumintaget kommer i huvudsak från spannmål,<br />
potatis och andra rotfrukter (Järup 1998). Vid inhalation absorberas 10-50 %,<br />
men halterna i allmän utomhusluft är låga (0,1-1 ng/m 3 ). Med ett antagande om<br />
inhalation av 15-20 m 3 per dygn, 0,5 ng/m 3 Cd i luft och 33 % absorption blir upptaget<br />
från bakgrundshalt av Cd i luft cirka 3 ng/dag. En rökare som röker 10-20<br />
cigaretter per dag antas absorbera cirka 1 µg (1000 ng) per dag (EU 2001a).<br />
Kadmium <strong>för</strong>delas i kroppen med särskilt hög koncentration i njuren. Utsöndringen<br />
sker i huvudsak i urin, men utsöndringen är långsam (halveringstiden i njure<br />
mer än 10 år), vilket gör att <strong>kadmium</strong>halten i njure stiger fram till 50-60-årsåldern.<br />
Kadmiumhalten i urin anses avspegla halten i njure och <strong>kadmium</strong> i blod påverkas<br />
av denna men även av exponering under de senaste månaderna (Järup 1998).<br />
Kadmium kan orsaka njur- och skelettskador. Vid låggradig exponering (mätt<br />
genom urin<strong>kadmium</strong>) ses tecken till tubulär njurskada, vilket innebär att en del<br />
proteiner och andra ämnen inte återresorberas i njuren efter filtration av blodet,<br />
utan utsöndras i urin i ökad omfattning. En sådan skada finns hos en betydande<br />
andel av allmänbefolkningen (kanske hos en fjärdedel av kvinnor i övre medelåldern)<br />
även i Sverige, trots jäm<strong>för</strong>elsevis låga <strong>kadmium</strong>halter. Den orsakar i allmänhet<br />
inte i sig symptomgivande sjukdom, men är ett tecken på en oönskad njurpåverkan<br />
som på lång sikt och vid andra sjukdomar som påverkar njurarna (till<br />
17
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
exempel diabetes) kan bidra till allvarligare skador på njurens filtrations<strong>för</strong>måga<br />
(så kallad glomerulär skada) med <strong>för</strong>sämring av njurfunktionen (Järup 1998).<br />
Kadmium kan även påverka skelettet med ökad benskörhet som följd. Det finns<br />
flera tänkbara mekanismer: njurpåverkan (högre kalkutsöndring, ändrad D-vitaminmetabolism),<br />
direkt påverkan på skelettet samt minskat kalkupptag i tarmen. Även<br />
i Sverige bidrar <strong>kadmium</strong>belastningen sannolikt till <strong>för</strong>ekomsten av osteoporos<br />
(minskad benmineralisering), vilket hos äldre människor ökar risken <strong>för</strong> frakturer<br />
(Järup 1998). Det finns indikationer på att <strong>kadmium</strong> kan orsaka skador på fosterhjärna.<br />
En expertgrupp inom EU har beräknat att med hänsyn tagen till ett antal<br />
osäkerhetsfaktorer, en halt i bakgrundsluft kring 5 ng/m 3 , utgör ett fullgott skydd<br />
mot risker <strong>för</strong> njure och skelett (EU 2001a). Studier under 2000-talet, bl.a. i Sverige,<br />
har snarast visat högre risker vid lågdosexponering än vad som var känt vid<br />
riskbedömningen av EUs arbetsgrupp (Satarug 2004, Suwazono 2006).<br />
Kadmium har av IARC klassats som cancerframkallande <strong>för</strong> människa baserat<br />
på ökning av risken <strong>för</strong> lungcancer hos yrkesmässigt exponerade. Underlaget <strong>för</strong><br />
den bedömningen var begränsat. <strong>Naturvårdsverket</strong> i USA (US EPA) har bedömt att<br />
livstidsrisken <strong>för</strong> lungcancer är 1 per miljon vid en lufthalt av <strong>kadmium</strong> på 0,25<br />
ng/m 3 . En expertgrupp inom EU anser att den beräkningen sannolikt överskattar<br />
risken och diskuterar att halten 5 ng/m 3 i utomhusluft också innebär en <strong>för</strong>sumbar<br />
risk <strong>för</strong> lungcancer (EU 2001a). Sverige brukar ange att en acceptabel så kallad<br />
lågrisknivå innebär ett extra fall per 100 000 under en livstid får cancer. Med US<br />
EPAs bedömning skulle det innebära en halt i allmän utomhusluft på 2,5 ng/m 3 .<br />
När det gäller människors hälsa är ett huvudargument <strong>för</strong> att begränsa halterna<br />
av <strong>kadmium</strong> i allmän utomhusluft i Sverige att långsiktigt minska deposition av<br />
<strong>kadmium</strong> på våra marker och därmed minska halterna av <strong>kadmium</strong> i lokalt odlade<br />
grödor som spannmål och potatis. Detta minskar på lång sikt <strong>kadmium</strong>intaget i<br />
kosten och därmed risken <strong>för</strong> skador på njure och skelett hos befolkningen. Inhalationsdosen<br />
av <strong>kadmium</strong> har mindre betydelse. För att minska hälsoriskerna måste<br />
depositionen minska.<br />
4.2.3 Nickel<br />
Halterna i utomhusluft är i storleksordningen 1-2 ng/m3, högre vid punktkällor <strong>för</strong><br />
<strong>för</strong>bränning eller viss industri. Med antagande om 50 % absorption ger det ett dagligt<br />
upptag <strong>för</strong> de flesta vuxna på 10-20 ng <strong>nickel</strong>. En cigarettrökare får en daglig<br />
dos i storleksordningen 0,5 µg (500 ng). Kost och dricksvatten beräknas ge cirka<br />
100 µg/dag varav cirka 10 % (10 µg = 10 000 ng) absorberas (EU 2001a).<br />
Nickel och <strong>nickel</strong><strong>för</strong>eningar kan orsaka bl.a. slemhinneirritation, lungskador<br />
och allergiskt kontakteksem (<strong>nickel</strong>allergi). Nickelallergi är mycket vanligt, men<br />
det finns inga hållpunkter <strong>för</strong> att <strong>nickel</strong><strong>för</strong>ekomst i allmän utomhusluft har någon<br />
betydelse <strong>för</strong> denna sjukdom. Baserat på fram<strong>för</strong> allt lungskador i djurexperiment,<br />
har en expertgrupp inom EU beräknat att med hänsyn tagen till ett antal osäkerhetsfaktorer,<br />
halten i bakgrundsluft inte bör överskrida 10-50 ng/m 3 <strong>för</strong> att ge ett fullgott<br />
skydd mot hälsorisker (utom cancer) av <strong>nickel</strong> (EU 2001a).<br />
18
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
När det gäller <strong>nickel</strong>halter i allmän utomhusluft är det dock cancerrisken som<br />
är av intresse. Nickel<strong>för</strong>eningar (utom metalliskt <strong>nickel</strong>) har av IARC klassats som<br />
cancerframkallande (grupp 1).<br />
<strong>Naturvårdsverket</strong> i USA (US EPA) har bedömt att livstidsrisken <strong>för</strong> lungcancer<br />
är 1 per miljon vid en lufthalt av <strong>nickel</strong> på 4 ng/m3. Riskbedömningen baseras på<br />
studier i <strong>nickel</strong>industrin och har gjorts med traditionell linjär extrapolering till lågdosområdet.<br />
En expertgrupp inom EU har gjort bedömningen att risken sannolikt är<br />
lägre <strong>för</strong> den sammansättning av <strong>nickel</strong><strong>för</strong>eningar som finns i svensk utomhusluft.<br />
Man har där<strong>för</strong> kommit till slutsatsen att nivån 10-50 ng/m 3 också ger ett tillräckligt<br />
skydd mot risken <strong>för</strong> cancer (EU 2001a). Efter EUs position paper har ytterligare<br />
ett par studier publicerats vilka visar <strong>för</strong>höjd lungcancerrisk hos yrkesmässigt<br />
<strong>nickel</strong>exponerade, men dessa ändrar knappast riskbedömningen.<br />
När det gäller människors hälsa torde <strong>nickel</strong> i allmän utomhusluft i Sverige endast<br />
ha betydelse vid i närheten av vissa punktkällor där <strong>arsenik</strong>haltig malm hanteras<br />
eller smälts. Med de riskbedömningsprinciper som tillämpas <strong>för</strong> andra ämnen<br />
kan en halt i utomhusluft om 4-10 ng/m 3 beräknas orsaka en livstidsrisk <strong>för</strong> lungcancer<br />
om 1 per miljonen.<br />
4.2.4 Bens(a)pyren<br />
Bens(a)pyren är den mest studerade av de polycykliska aromatiska kolvätena<br />
(PAH). Då typiska halter av PAH i allmän utomhusluft i Sverige är 0,1-0,2 µg/m3,<br />
men högre i trafikmiljöer eller i närheten av <strong>för</strong>bränning (tobaksrök, grillning,<br />
vedeldning, vissa industrier) kan man beräkna att 2-3 µg (2-3000 ng) inhaleras, det<br />
mesta i partikulär form.<br />
Tobaksrök ger ett betydande tillskott till upptaget av bens(a)pyren. Även kosten<br />
innehåller bens(a)pyren och intaget via kost är normalt betydligt högre än via<br />
inhalation (EU 2001b). Förekomst av cancer i mag-tarmkanal vid exponering <strong>för</strong><br />
PAH via kost har studerats, men resultaten har varit inkonklusiva (IARC 2006).<br />
Bens(a)pyren är cancerframkallande <strong>för</strong> människa (IARC grupp 1) och kan orsaka<br />
bl.a. lungcancer, urinblåsecancer och hudcancer. WHO har uppskattat att<br />
livstidsrisken <strong>för</strong> lungcancer är 1 per miljon vid en genomsnittlig lufthalt av cirka<br />
0,01 ng/m 3 bens(a)pyren utifrån en traditionell linjär extrapolering från yrkesstudier<br />
till lågdosexponering. Flera riskbedömningar har gett liknande resultat. Som<br />
vanligt finns en viss osäkerhet då det är okänt hur dos-respons ser ut i lågdosområdet.<br />
Vidare finns ett antal PAH som är cancerframkallande och det finns ofta inga<br />
data på vilka blandningar de studerade yrkesgrupperna exponerats <strong>för</strong> (EU 2001b).<br />
En metaanalys av yrkeskohorter publicerad 2004 (Armstrong 2004) visade ett något<br />
lägre riskestimat än det som använts av WHO vid extrapoleringen till lågdosexponering.<br />
I Sverige har bens(a)pyren uppskattats stå <strong>för</strong> cirka hälften av den cancerframkallande<br />
effekten av PAH i tätortsluft (Boström 2002). Lågrisknivån är 0,1 ng/m 3 ,<br />
vilken överskrids <strong>för</strong> en del av befolkningen. En expertgrupp inom EU <strong>för</strong>eslog att<br />
en bens(a)pyren-nivå på 0,5-1,0 ng/m3 är rimlig att eftersträva (EU 2001b).<br />
19
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
Även andra PAH är cancerframkallande, men vid hälsoriskbedömning av cancerrisker<br />
vid inhalation av allmän utomhusluft räcker det i de flesta fall att beakta<br />
bens(a)pyren.<br />
20
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
5 Utsläpp och halter i luft<br />
5.1 Behov av underlag<br />
För att kunna avgöra i vilken omfattning överskridanden av olika gränsvärdesnivåer<br />
sker, krävs mätdata i tillräcklig omfattning och av tillräckligt god kvalitet. I<br />
direktivet anges hur mätningar bör göras <strong>för</strong> kontroll av överskridanden. Som<br />
komplement till mätdata är modellberäkningar ett gott hjälpmedel, men de kräver<br />
dels att modellerna i sig är bra på att simulera spridningen, dels att de utsläppsuppskattningar<br />
som beräkningarna baseras på är någorlunda säkra.<br />
För att få fram det underlag som behövs, har en genomgång gjorts av lokala,<br />
regionala och nationella miljöövervakningsdata hos datavärden <strong>för</strong> luftkvalitet. En<br />
sökning har vidare gjorts på nätet <strong>för</strong> att finna rapporter som redovisar mätningar.<br />
Dessutom har kontakter tagits med alla länsstyrelser i landet, varav flera har tipsat<br />
på genom<strong>för</strong>da mätningar. Vi har också kontaktat branschorganisationer och enskilda<br />
<strong>för</strong>etag.<br />
Eftersom målvärdena fastställts som årsmedelvärden, ska de data som används<br />
<strong>för</strong> kontroll kunna mätas som eller omräknas till årsmedelvärden.<br />
Förutom mätdata i omgivningsluft har uppgifter om utsläpp från olika sektorer<br />
och olika punktkällor studerats <strong>för</strong> att kunna ge en uppfattning av storleksordningar<br />
på halter i punkkällornas omgivningar. En osäkerhet i bedömningen av haltdata<br />
från utsläppsuppgifter, utgörs av storleken på eventuella diffusa utsläpp som inte<br />
kunnat kvantifieras.<br />
För bens(a)pyren finns en hel del mätdata som beskriver halterna i olika miljöer.<br />
Osäkerheterna när det gäller att värdera överskridanden är relativt sett mindre<br />
än <strong>för</strong> metaller. För metaller är kunskapen om halter i luft begränsade eftersom ett<br />
fåtal mätningar har gjorts. Ett visst underlag finns rörande haltnivåerna i bakgrundsluft.<br />
Dessutom finns enstaka haltdata i tätortsmiljö, huvudsakligen Stockholm.<br />
Men haltdata saknas i stor utsträckning i anslutning till industriella miljöer.<br />
I bilaga 1 har sammanställts de mätdata <strong>för</strong> lufthalter som återfunnits. Kvaliteten<br />
på mätdata <strong>för</strong> PAH och metaller bedöms i huvudsak vara tillfredsställande.<br />
Flertalet provtagningar har gjorts av IVL, ITM och olika institutioner i Lund och<br />
analyser har gjorts av erfarna laboratorier. Huvudsakligen har partiklar i storleksfraktionen<br />
PM 10 analyserats. Olika analysmetoder har använts; PIXE-metoden och<br />
ICP-MS. Framtagna mätdata bedöms dock i huvudsak vara relativt jäm<strong>för</strong>bara och<br />
av god kvalitet.<br />
Till EUs direktiv<strong>för</strong>slag finns angivet hur övervakningen av gränsvärden bör<br />
ske, vilka mätmetoder som bör användas, vilka krav på osäkerhet, lägsta godtagbara<br />
datafångst samt tidstäckning som mätningarna bör klara. De mätningar som är<br />
gjorda bedöms fylla kraven på kvalitet, men få mätdataserier fyller kraven på<br />
tidstäckning.<br />
Inte bara uppgifter om haltnivåer i luft behövs dock. Även kunskapen om varifrån<br />
<strong>för</strong>oreningarna kommer; utsläppskällor – punktkällor och diffusa utsläpp -<br />
och betydelsen av långdistanstransport är viktig <strong>för</strong> att kunna vidta åtgärder. Lång-<br />
21
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
distanstransportens betydelse kan utläsas ur mätdata i bakgrundsluft. Skillnaden<br />
mellan halter i tätorter och halter i bakgrundsluft uppskattas vara det lokala bidraget,<br />
som kan minskas med lokala åtgärder.<br />
5.2 Källor till utsläppen av metaller och PAH<br />
5.2.1 Utsläppskällor och deras <strong>för</strong>ändring sedan 1980-talet<br />
Det finns många olika utsläppskällor <strong>för</strong> metaller och PAH till luft. Metaller emitteras<br />
genom <strong>för</strong>bränning av bränslen som innehåller metaller i spårmängder och<br />
släpps också ut genom en rad industriella processer. Metallerna är partikelbundna,<br />
med undantag <strong>för</strong> kvicksilver som i huvudsak emitteras i gasfas.<br />
Polycykliska aromatiska kolväten (PAH) emitteras från <strong>för</strong>bränning och från<br />
vissa industriprocesser. De olika PAH-<strong>för</strong>eningarna är till stor del stoftbundna och<br />
emitteras med partiklarna. Men PAH-kolvätena är semivolatila och vissa mängder<br />
emitteras också i gasfas. Det <strong>för</strong>ekommer en jämvikt i utsläppet och i atmosfären<br />
mellan gasfas och partikelfas som styrs av faktorer som temperatur m.m. Denna<br />
jämvikt kan också påverka provtagningen.<br />
Utsläpp sker från höga skorstenar (energiproduktion och industriella processer)<br />
och från lägre höjd (småskalig eldning, trafik och diffusa industriella emissioner).<br />
Ju större utsläppen och ju lägre utsläppspunkten är, desto högre blir halterna i omgivningarna.<br />
Utsläppen till luft har under de senaste decennierna minskat betydligt, inte<br />
minst genom <strong>för</strong>bättrad stoftavskiljning. Utsläppen från <strong>för</strong>bränning har också<br />
minskat i betydande grad genom att fossila bränslen knappast används <strong>för</strong> uppvärmning<br />
idag. Även <strong>för</strong> många industriella punktkällor har åtgärder vidtagits och<br />
80- till 90-procentiga minskningar rapporteras sedan 1980-talet.<br />
För PAH utsläppens utveckling finns, som nämnts, färre data än <strong>för</strong> metallutsläppen.<br />
Men många faktorer, bl.a. mätdata från tätortsluft, pekar på att trenderna<br />
i utsläpp av metaller och PAH varit desamma och att dagens utsläppsnivåer<br />
är kanske enbart en tiondel av vad de var på 1980-talet.<br />
5.2.2 Utsläpp av PAH<br />
Polycykliska aromatiska kolväten, PAH, är en grupp kolväten som består av sammanfogade<br />
bensenringar, från två till sju ringar. Sammansättningen av olika PAH<strong>för</strong>eningar<br />
i ett utsläpp, varierar beroende på vilken källa det kommer från. På så<br />
sätt ger <strong>för</strong>hållandet mellan olika individuella ämnen ett karaktäristiskt mönster,<br />
som i viss utsträckning kan användas <strong>för</strong> att avgöra varifrån uppmätta halter huvudsakligen<br />
kommer. PAH-kolvätenas egenskaper varierar, fysikaliskt-kemiskt och<br />
ur miljösynpunkt. PAH-kolvätena är semivolatila, vilket innebär att de är delvis<br />
flyktiga. De lättare PAH-<strong>för</strong>eningar är mer flyktiga och de tyngre är svårflyktiga.<br />
PAH-kolvätena är som nämnts kända <strong>för</strong> att kunna <strong>för</strong>orsaka cancer – s.k. carcinogena<br />
ämnen. Olika PAH-<strong>för</strong>eningar har dock varierande carcinogen potential. Car-<br />
22
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
cinogeniciteten hos bens(a)pyren, har studerats ingående och i många fall används<br />
bens(a)pyren som en indikator <strong>för</strong> hälsoeffekten av olika blandningar av PAH.<br />
PAH bildas vid ofullständig <strong>för</strong>bränning, d.v.s <strong>för</strong>bränningsprocesser som sker<br />
med låg temperatur, luftunderskott och andra mer specifika <strong>för</strong>hållanden. Den nationella<br />
utsläppsrapporteringen uppskattar utsläppen av bens(a)pyren till knappt 2<br />
ton/år. Huvudsakligen sker utsläppen från väl utspridda källor, vedeldning, trafik,<br />
etc. Processer som ger PAH-utsläpp är <strong>för</strong>bränningen i vissa motorer, främst<br />
dieselmotorer av äldre typ, som även ger betydande partikelutsläpp. Vedeldning är<br />
en annan typ av <strong>för</strong>bränning som bidrar till PAH-utsläpp, samtidigt som betydande<br />
mängder partiklar släpps ut.<br />
Det finns även punktkällor <strong>för</strong> PAH som är betydande. Industriella processer<br />
som med<strong>för</strong> PAH-utsläpp är främst koksverk inom järn- och stålindustrin samt<br />
smältverk <strong>för</strong> tillverkning av primäraluminium genom den s.k. Söderbergsprocessen.<br />
Utsläppen uppskattas enligt KUR till ca 10 000 kg PAH från aluminiumframställning<br />
och mellan 1000-2000 kg från koksframställning. Av dessa mängder PAH<br />
kan i storleksordningen någon enstaka procent <strong>för</strong>väntas utgöras av bens(a)pyren.<br />
Den framtida utvecklingen <strong>för</strong> de källor som ger PAH-utsläpp går mot påtagligt<br />
minskande utsläpp. Trafikutsläppen bedöms minska alltmer i takt med att renare<br />
bränsle och bättre motorer används. För småskalig uppvärmning kommer mängden<br />
biobränsle som används att öka. Däremot bedöms <strong>för</strong>ändringar som innebär nya<br />
pannor, tillräckligt stora ackumulatortankar, pelletseldning, och allmän kunskap<br />
om installation av anläggningar, eldningssätt m.m. att kunna motverka en ökning<br />
av utsläppen. De industriella källornas utsläpp <strong>för</strong>väntas minska. Generellt kommer<br />
ikraftträdandet av IPPC-direktivet - i oktober 2007 - att innebära <strong>för</strong>bättringar.<br />
Genom att tillämpa bästa teknik, kommer många industriutsläpp att minska till<br />
nivåer där de <strong>för</strong>eslagna gränsvärdesnivåerna ska kunna klaras. För några av utsläppskällorna<br />
<strong>för</strong> PAH bedöms inga ytterligare åtgärder behöva vidtas utöver<br />
redan beslutade.<br />
5.2.3 Utsläpp av metaller<br />
Vid olika processer <strong>för</strong> att bearbeta mineraler och tillverka metaller emitteras partiklar<br />
som innehåller metaller. Utsläppen sker både via höga skorstenar och via<br />
utsläppspunkter på lägre höjd.<br />
Metaller emitteras också genom <strong>för</strong>bränning av bränslen, olja, ved, etc. som innehåller<br />
spårhalter av dessa ämnen och genom skogsindustrins användning av ved.<br />
De enskilda utsläppskällorna är i huvudsak många och små, var<strong>för</strong> utsläppet från<br />
en enstaka anläggning är relativt litet. Metallemissioner sker också från skogindustrin,<br />
genom att den ved som kokas <strong>för</strong> att tillverka pappersmassa innehåller spårhalter<br />
av metaller. Utsläppen sker från relativt höga skorstenar vilket innebär att<br />
haltnivåer i omgivande luft blir relativt måttliga.<br />
5.2.3.1 ARSENIK<br />
För <strong>arsenik</strong> bedöms <strong>för</strong>bränning av olika bränslen <strong>för</strong> el- och värmeproduktion<br />
samt industriella källor vara viktigast. De uppskattningar som gjorts hittills inom<br />
den nationella inventeringen bedöms dock vara relativt osäkra. Skogsindustriernas<br />
23
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
egna uppskattningar (data från I.Haglind, Skogsindustrierna) visar på ett utsläpp<br />
från den branschen på totalt ca 1500 kg As per år. Dessa uppskattningar baseras på<br />
beräkningar som är gjorda med resultat från ett fåtal mätningar och innehåller sannolikt<br />
vissa osäkerheter. De olika anläggningarnas utsläpp varierar, men ligger<br />
oftast betydligt lägre än 100 kg per år. För några anläggningar uppskattas utsläppen<br />
till mellan 100 och 150 kg per år.<br />
Utsläpp från metallproduktion och omsmältning finns rapporterade <strong>för</strong> smältverket<br />
Boliden Rönnskärsverken, som tidigare hade betydande utsläpp av <strong>arsenik</strong>.<br />
Utsläppen där uppskattas dock numera endast uppgå till lite drygt 200 kg/år<br />
(KUR).<br />
Någon entydig trend in<strong>för</strong> kommande decennium kan inte <strong>för</strong>utses <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>utsläppen.<br />
Sannolikt kommer inte några betydande <strong>för</strong>ändringar att ske <strong>för</strong> de olika<br />
utsläppen. Genom åtaganden enligt IPPC-direktivet kan utsläpp via diffus damning<br />
komma att minska.<br />
5.2.3.2 KADMIUM<br />
Även <strong>kadmium</strong> emitteras vid <strong>för</strong>bränning av olja och ved med spårhalter av metaller<br />
samt från skogsindustrin. De skogsindustriella utsläppen har beräknats till ca<br />
150 kg per år. Förbränning i övrigt har beräknats i den nationella utsläppsinventeringen<br />
till ungefär samma nivå.<br />
Utsläpp från metallproduktion och omsmältning uppskattas till knappt 100 kg<br />
per år. Mindre mängder <strong>kadmium</strong> kan också komma ut genom slitage av bromsar<br />
och däck. Övriga källor beräknas emittera mindre än 10 kg per år.<br />
Ingen trend <strong>för</strong> <strong>kadmium</strong>utsläppen kan <strong>för</strong>utses. Liksom <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong> <strong>för</strong>väntas<br />
inte några betydande <strong>för</strong>ändringar, bortsett från att vissa diffusa utsläpp kan minska.<br />
5.2.3.3 KVICKSILVER<br />
Den största källan till kvicksilverutsläpp i Sverige bedöms vara metallproduktion<br />
och metallomsmältning. Ungefär lika stort utsläppsbidrag har uppskattats ske från<br />
<strong>för</strong>bränning av olika bränslen <strong>för</strong> energiproduktion. Internationellt bedöms koleldning<br />
vara en stor källa, men i Sverige sker nästan ingen koleldning. Kvicksilver har<br />
använts i stora mängder inom klorkalitillverkning, men numera är den processen<br />
utbytt. Genom att kvicksilver <strong>för</strong>ekommer i olika produkter som batterier, elektriska<br />
komponenter, lampor och tandamalgam avgår kvicksilver från avfalls<strong>för</strong>bränning<br />
och från krematorier, totalt drygt 100 kg per år.<br />
Som nämnts ovan pågår i Sverige och inom EU ett arbete med att fasa ut användningen<br />
av kvicksilver i samhället och därigenom minska <strong>för</strong>ekomsten av<br />
kvicksilver i miljön. Prognosen <strong>för</strong> kvicksilvrets <strong>för</strong>ekomst i miljön är där<strong>för</strong> minskande<br />
även om minskningen kommer att ske över en längre tidsperiod. Kvicksilvrets<br />
omsätts på global skala och mycket kvicksilver behöver tas om hand och fås ur<br />
omlopp så att <strong>för</strong>ekomsten kan minska.<br />
24
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
5.2.3.4 NICKEL<br />
Nickel emitteras liksom de övriga metallerna genom <strong>för</strong>bränning av olika bränslen<br />
samt genom skogsindustrin. Nickelemissioner sker också från järn- och stålindustrin<br />
främst vid framställningen av rostfritt stål. De största anläggningarna som<br />
använder och emitterar <strong>nickel</strong> har ett årligt utsläpp kring 200 – 300 kg <strong>nickel</strong> per år<br />
(data från H. Axelsson, Jernkontoret).<br />
Inga direkta <strong>för</strong>ändringar <strong>för</strong>väntas ske <strong>för</strong> utsläppen av <strong>nickel</strong>.<br />
5.2.4 Uppskattning av haltbidrag från utsläppsdata<br />
Med hjälp av spridningsmodeller kan haltbidrag beräknas under <strong>för</strong>utsättning att<br />
utsläppen är kända. Modellberäkningar är viktiga verktyg <strong>för</strong> att uppskatta haltbidrag<br />
från utsläppskällor. Spridningen beror av utsläppshöjd och andra utsläpps<strong>för</strong>hållanden<br />
i kombination med de meteorologiska <strong>för</strong>hållanden som råder i utomhusluften.<br />
De lokala <strong>för</strong>hållandena är mycket viktiga <strong>för</strong> spridning av ett utsläpp.<br />
Trots detta kan schablonuppskattningar ge en uppfattning om ungefär vilka<br />
haltbidrag som kan <strong>för</strong>väntas i omgivningarna kring en utsläppskälla. För utsläpp<br />
på lite varierande höjder uppskattas en emission på i storleksordningen 100 kg/år<br />
kunna ge ett högsta haltbidrag i närområdet på 1-3 ng/m 3 . Preliminära bedömningar<br />
av en utsläppskällas bidrag till luftkvaliteten kan göras med dessa enkla tumregler,<br />
men i den mån haltbidraget överskrider den nedre utvärderingströskeln, behöver<br />
mätningar ut<strong>för</strong>as eller mer ingående utvärderingar göras av vilka haltbidrag som<br />
kan <strong>för</strong>väntas.<br />
5.3 Halter i luft – uppmätta och beräknade<br />
Mätningar har gjorts i olika miljöer. En sammanställning av mätdata har gjorts i<br />
bilaga 1. De olika orter där mätdata finns tillgängliga framgår av kartan i figur 1.<br />
25
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
Figur 1<br />
Karta över orter varifrån mätdata har använts i denna rapport<br />
5.3.1 Halter av bens(a)pyren i luft<br />
Bens(a)pyren från industriella och mobila källor bedöms huvudsakligen återfinnas<br />
på fina partiklar, PM 2,5 –fraktionen av partiklarna i luft. Från småskalig <strong>för</strong>bränning<br />
varierar partikelstorleken, och bens(a)pyren <strong>för</strong>ekommer även på lite större partiklar.<br />
I de jäm<strong>för</strong>esler vi har gjort har vi utgått från mätningar i PM 10 -fraktionen.<br />
Enligt direktivet ska övervakningen av eventuella överskridanden ske av PM 10 -<br />
fraktionen.<br />
De miljöer där de högsta halterna av bens(a)pyren kan <strong>för</strong>väntas är i omgivningarna<br />
kring utsläppskällor, som t.ex.:<br />
26
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
• i trafikmiljö i samband med intensiv trafik och trånga gaturum<br />
• i tättbebyggda områden med fastigheter som huvudsakligen uppvärms<br />
genom småskalig vedeldning och där de klimatologiska <strong>för</strong>hållandena är<br />
ogynnsamma<br />
• i anslutning till större punktkällor <strong>för</strong> PAH, främst då utsläppshöjden är<br />
låg<br />
• Mätdata <strong>för</strong> bens(a)pyren framgår <strong>för</strong>utom av bilaga 1 också av figur 2. I<br />
figuren har data <strong>för</strong> olika typmiljöer redovisats med olikfärgade staplar.<br />
Typmiljöerna kan dock <strong>för</strong> vissa tätorter vara blandade så att urban bakgrund<br />
till exempel påverkas såväl av industriella källor som av småskalig<br />
vedeldning<br />
Figur 2<br />
Mätdata <strong>för</strong> bens(a)pyren under 2003 och 2004. Gröna staplar är årsmedelvärden,<br />
d.v.s. direkt jäm<strong>för</strong>bara med målvärdet. Röda staplar visar mätningar under vinterhalvårsmedelvärden.<br />
Gula staplar redovisar korttidsmätningar <strong>för</strong> specifika ändamål.<br />
5<br />
4,5<br />
4<br />
Bens(a)pyren (ng/m 3 )<br />
3,5<br />
3<br />
2,5<br />
2<br />
1,5<br />
1<br />
Direktivets målvärde (1 ng/m 3 )<br />
0,5<br />
0<br />
5.3.1.1 TÄTORTSLUFT I SVERIGE GENERELLT<br />
Mätningar av PAH och bens(a)pyren har gjorts i omgivningsluft i en rad tätorter<br />
(Potter m.fl. 2006). Resultaten under två vinterhalvårsmedelvärden visar att det<br />
lokala bidraget (skillnaden mellan halten i tätort och halten i bakgrund) tidvis är<br />
relativt litet. I södra delarna av Sverige påverkar långdistanstransporten haltnivån<br />
<strong>för</strong> bens(a)pyren i betydande grad. Halterna i tätorter varierar i huvudsak mellan<br />
0,1 och 0,5 ng/m 3 .<br />
27
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
Mätningarna har i de flesta fall ut<strong>för</strong>ts under enstaka mätkampanjer eller i bästa<br />
fall under ett vinterhalvår. En viss årstidsvariation <strong>för</strong>ekommer dock <strong>för</strong><br />
bens(a)pyren-halterna i tätorter, se figur 3, och i bakgrundsluft, se figur 4, var<strong>för</strong><br />
det inte är enkelt att utifrån mätningar under enstaka perioder eller ett vinterhalvår<br />
fastställa att ett överskridande av målvärdet skett. Det är inte enkelt att räkna om<br />
och översätta ett vinterhalvårsmedelvärde till ett årsmedelvärde.<br />
Figur 3 Månadsmedelvärden <strong>för</strong> bens(a)pyren i en typtätort (mätningar Potter m.fl., 2006)<br />
0.6<br />
0.5<br />
0.4<br />
0.3<br />
0.2<br />
0.1<br />
0.0<br />
Örnsköldsvik<br />
Benso(a)pyrene<br />
PM10<br />
ng/m 3 µg/m 3 50<br />
40<br />
30<br />
20<br />
10<br />
0<br />
okt-02<br />
nov-02<br />
dec-02<br />
jan-03<br />
feb-03<br />
mar-03<br />
okt-03<br />
nov-03<br />
dec-03<br />
jan-04<br />
feb-04<br />
mar-04<br />
okt-04<br />
nov-04<br />
dec-04<br />
jan-05<br />
feb-05<br />
mar-05<br />
28
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
Figur 4<br />
Månadsmedelvärden <strong>för</strong> bens(a)pyren i bakgrundsluft vid Aspvreten<br />
(miljöövervakningsdata från IVL)<br />
0,6<br />
0,5<br />
Månadsmedelvärden av BaP (ng/m 3 )<br />
Aspvreten 2000-2005<br />
0,4<br />
0,3<br />
0,2<br />
0,1<br />
0<br />
januari<br />
april<br />
juli<br />
oktober<br />
januari<br />
april<br />
juli<br />
oktober<br />
januari<br />
april<br />
juli<br />
oktober<br />
januari<br />
april<br />
juli<br />
oktober<br />
januari<br />
april<br />
juli<br />
oktober<br />
januari<br />
april<br />
juli<br />
oktober<br />
Trots svårigheterna har vi gjort ett <strong>för</strong>sök. Genom att konservativt anta att haltnivåerna<br />
under sommarhalvåret ligger antingen kring haltnivån under vår och höst<br />
eller mitt emellan haltnivån under vår/höst och bakgrundsnivån <strong>för</strong> sommarhalvåret<br />
kan årsmedelvärdet beräknas vara mellan 60 och 80 % av vinterhalvårsmedelvärdet.<br />
Bakgrundshalterna som årsmedelvärden på Råö (söder om Göteborg) ligger<br />
kring 0,1 ng/m 3 eller något högre. Bakgrundshalterna på Aspvreten ligger något<br />
lägre 0,03-0,07 ng/m 3 medan de vid Pallas är låga, kring 0,01-0,03 ng/m 3 . Mätdata<br />
<strong>för</strong> de sydligaste delarna av landet som är än mer påverkade av långdistanstransport<br />
saknas. Det lokala bidraget är alltså generellt litet och åtgärdsmöjligheterna små <strong>för</strong><br />
att minska halterna till att klara ett önskat generationsmål på 0,1 ng/m 3 .<br />
Det kommer att krävas åtgärder i andra länder <strong>för</strong> att bakgrundshalten ska<br />
minska. Åtgärder i andra länder kan <strong>för</strong>väntas vidtas efter att IPPC-direktiv och en<br />
rad andra EU-direktiv inklusive det fjärde dotterdirektivet trätt i kraft.<br />
5.3.1.2 HALTER I TRAFIKMILJÖ<br />
Föroreningar i tätortsluft <strong>för</strong>knippas oftast med trafik. Halterna av bens(a)pyren har<br />
studerats i gatumiljön i några orter. De flesta mätresultat kommer från Stockholm.<br />
Hornsgatan är en gata i Stockholm där mätningar av luftkvalitet gjorts under en<br />
lång rad år. Gatan är intensivt trafikerad och samtidigt är omblandnings<strong>för</strong>hållandena<br />
<strong>för</strong> avgaser sämre i och med att gaturummet är relativt smalt och högt. Av<br />
dessa skäl kan Hornsgatan betraktas som ett exempel på ett mycket belastat gatu-<br />
29
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
rum i Sverige. Mätdata <strong>för</strong> PAH och bens(a)pyren på Hornsgatan i Stockholm visar<br />
flera saker.<br />
Halterna av PAH i luften på Hornsgatan (rapporterade som summan av 7 specifika<br />
kolväten = bens(a)pyren + ideno(cd)pyren + bens(ghi)perylen + fluoranten +<br />
antracen + pyren + fenantren) har minskat kraftigt under den senaste tioårsperioden<br />
från nivån 120-160 ng/m 3 till ca 10-15 ng/m 3 , d.v.s. med i storleksordningen 90<br />
procent. Minskningen bedöms bero på renare bränslen och katalysatorer på bilarna.<br />
Av summan av de 7 PAH-kolvätena utgjorde bens(a)pyren mindre än 2 procent.<br />
Bens(a)pyren-halterna på samma mätplats har minskat men inte i riktigt samma<br />
utsträckning som totalhalterna av PAH, från nivån 1,0-1,8 mellan åren 1994 till<br />
1998 har halterna minskat till kring 0,3 ng/m 3 år 2001-2003.<br />
För halter i taknivå i Stockholm finns mätdata från Rosenlundsgatan i Stockholm.<br />
Här har bens(a)pyren-halter kring 0,05-0,14 ng/m 3 uppmätts 2001-2003.<br />
Halterna är alltså ungefär hälften så höga i taknivå på Rosenlundsgatan som i gatunivå<br />
på Hornsgatan.<br />
Haltnivåerna som långtidsmedelvärde i gatumiljö bedöms utifrån tillgängliga<br />
data inte riskera överskrida målvärdet i direktivet 1 ng/m 3 . Inte heller bedöms nivån<br />
0,5 ng/m 3 överskridas i nuläget. I nuläget tangeras den av riksdagen <strong>för</strong>eslagna<br />
nivån 0,3 ng/m 3 på Hornsgatan i Stockholm, och sannolikt på andra intensivt trafikerade<br />
gator med liknande gaturum. Till år 2015 kan dock en ytterligare minskning<br />
av halterna <strong>för</strong>väntas i och med de <strong>för</strong>bättringar som in<strong>för</strong>ande av Euro IV och<br />
Euro V standard på de nya motorerna <strong>för</strong>väntas med<strong>för</strong>a.<br />
Om generationsmålet på 0,1 ng/m 3 ska kunna klaras, även invid hårt trafikerade<br />
gator, till år 2020 är ännu osäkert. En faktor som behöver beaktas <strong>för</strong> att klara generationsmålet<br />
över huvudtaget, är att bakgrundshalten minskar. På västkusten<br />
ligger bakgrundshalten kring denna nivå eller till och med något högre i dagens<br />
läge. I södra Sverige kan bakgrundshalterna vara ännu något högre än de som mätts<br />
upp vid Råö.<br />
30
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
Figur 5 Mätdata <strong>för</strong> metaller under 2003 och 2004. Gröna staplar är årsmedelvärden, d.v.s.<br />
direkt jäm<strong>för</strong>bara med målvärdet. Gula staplar redovisar korttidsmätningar <strong>för</strong> specifika ändamål.<br />
31
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
22<br />
20<br />
18<br />
16<br />
Målvärde 20 ng/m 3<br />
Nickel (ng/m 3 )<br />
14<br />
12<br />
10<br />
8<br />
6<br />
4<br />
2<br />
0<br />
Bredkälen 2002<br />
E4, Stockholm 2003/04<br />
Landskrona, Hamnen 2003<br />
Landskrona, Stadshuset 2003<br />
Lycksele, Forsdala 2002<br />
Pallas 2004<br />
Råö 2002<br />
Råö 2003<br />
Råö 2004<br />
Råö 2005<br />
Stockholm, Hornsgatan 2003/04<br />
Stockholm, Hornsgatan 2003/04<br />
Stockholm, Rosenlundsgatan 2003/04<br />
Vavihill 2000<br />
Växjö, Teleborg 2003<br />
5.3.1.3 TÄTORTSLUFT I SAMBAND MED BIOBRÄNSLEELDNING<br />
En källa som är viktigare än trafik <strong>för</strong> utsläpp av PAH är småskalig biobränsleeldning.<br />
Bland det 15-tal svenska tätorter där mätningar gjorts av PAH och<br />
bens(a)pyren återfinns tätorter med varierande <strong>för</strong>oreningsbelastning; där olika<br />
typer av källor påverkar, klimat och omblandnings<strong>för</strong>hållanden inverkar och långdistanstransporten<br />
ger olika stora bidrag, till del beroende på läget i landet.<br />
Bland tätorterna där mätningar skett, finns ett antal där luften i märkbar utsträckning<br />
är påverkad av småskalig vedeldning. Exempel på utpräglade sådana<br />
tätorter är Lycksele och Älvsbyn, men även orter något längre söderut, som Arvika<br />
och Hagfors.<br />
Det högsta vinterhalvårsmedelvärdet som uppmättes under 2003/04 erhölls i<br />
Älvsbyn; 1,1 ng/m 3 . Samtidigt var motsvarande värde i Lycksele 0,54 ng/m 3 . Valet<br />
av mätplats i relation till källområdena är dock väsentligt och haltnivåerna mellan<br />
olika orter kan inte direkt jäm<strong>för</strong>as. Växjö är en annan tätort där vedeldning <strong>för</strong>ekommer<br />
i betydande omfattning i vissa områden. Här är dock de meteorologiska<br />
<strong>för</strong>utsättningarna <strong>för</strong> omblandning av utsläppen bättre än i norr, samtidigt som<br />
långdistanstransportbidraget ökar de totala halterna. Vintermedelvärdet av<br />
bens(a)pyren i Växjö låg kring 0,4 ng/m 3 .<br />
För utsläppen till luft från småskalig biobränsleeldning och deras påverkan på<br />
luftkvaliteten pågår ett projekt där SMHI utvecklar en beräkningsmodell som ska<br />
kunna utnyttjas av alla kommuner <strong>för</strong> planering av strategier <strong>för</strong> eldning av biobränsle.<br />
Arbetet är inte klart men Gunnar Omstedt på SMHI har använt tidigare<br />
32
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
mätdata från Lycksele <strong>för</strong> att uppskatta haltnivåerna av bens(a)pyren i anslutning<br />
till områden med omfattande småskalig biobränsleeldning på andra platser.<br />
Uppskattningarna utgår från mätdata <strong>för</strong> partklar (PM 10 ). Beräkningsmodellen<br />
har kalibrerats gentemot mätdata <strong>för</strong> PM 10 . Modellen har räknat om det lokala haltbidraget<br />
från vedeldning vid de meteorologiska <strong>för</strong>hållandena i Lycksele till att<br />
gälla meteorologiska <strong>för</strong>hållanden i andra tätorter, se figur 6. Ett lokalt haltbidrag<br />
från vedeldning i Lycksele har beräknats till drygt 20 µg/m 3 partiklar vid tillfällen<br />
med omfattande eldning.<br />
Figur 6 Beräknade högsta lokala haltbidrag av PM 10 (µg/m 3 ) i områden med omfattande vedeldning<br />
i pannbestånd med många gamla vedpannor under olika meteorologiska omgivningar.<br />
(Hansson m.fl. 2003)<br />
Om Lyckseleområdet med den omfattande vedeldningen där flyttas till Kiruna,<br />
Luleå eller Sundsvall blir de lokala haltbidragen av partiklar mellan 10 och 15<br />
µg/m 3 . I Stockholm eller Örebro skulle bidraget vara ca 5 µg/m 3 och i södra Sverige,<br />
Växjö, Såtenäs (nära Lidköping), Säve (Göteborg) och Malmö blir haltbidraget<br />
mindre än 2-3 µg/m 3 . Variationen i lokala haltbidrag är som framgår av figuren stor<br />
beroende på meteorologin.<br />
Utsläppet av bens(a)pyren har beräknats i relation till PM 10 till ca 1 promille<br />
enligt de mätningar som SP gjort inom BHM-projektet (rapport). Haltbidraget <strong>för</strong><br />
bens(a)pyren kan genom skalning uppskattas till 0,5-1 ng/m 3 under perioder på året<br />
med särskilt stort bidrag från vedeldning. Detta stämmer relativt väl med mätdata<br />
från orter med betydande vedeldning. I denna typ av tätorter har vinterhalvårsmedelvärden<br />
av bens(a)pyren på mellan 0,1 och 1 ng/m 3 uppmätts. Ett vinterhalvårsmedelvärde<br />
kring 1 ng/m 3 kan med en <strong>för</strong>siktig bedömning uppskattas motsvara<br />
0,6-0,8 ng/m 3 som årsmedelvärde. Detta innebär att överskridanden <strong>för</strong> alternativ 2<br />
av den <strong>för</strong>eslagna normen på 1 ng/m 3 som årsmedelvärde (till år 2012) på de mest<br />
utsatta platserna är osannolik men inte kan uteslutas.<br />
33
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
En miljökvalitetsnorm på 0,5 ng/m 3 som årsmedelvärde till 2009 kommer sannolikt<br />
inte att kunna klaras i alla områden med omfattande vedeldning men dock i<br />
de flesta tätorter med en inte allt<strong>för</strong> ogynnsam meteorologi. Styrmedel <strong>för</strong> att<br />
minska utsläppen är där<strong>för</strong> nödvändigt. Dock klaras denna nivå i de allra flesta<br />
tätorter i Sverige inklusive storstäderna.<br />
Delmålet på 0,3 ng/m 3 kan bli svårt att klara till år 2015 i tätorter med omfattande<br />
vedeldning och ogynnsam meteorologi. Den lågrisknivå som ansatts som ett<br />
generationsmål till 2020 på 0,1 ng/m 3 kan endast klaras om dels vedeldningens<br />
utsläppsbidrag kraftigt minskar, dels halterna i bakgrundsluft minskar.<br />
5.3.1.4 I ANSLUTNING TILL INDUSTRIELLA MILJÖER<br />
PAH, och därmed bens(a)pyren, släpps också ut från vissa industriella anläggningar.<br />
PAH-utsläpp genom skorstenar är enkla att kvantifiera på ett bra sätt. Diffusa<br />
utsläpp är svårare att uppskatta till<strong>för</strong>litligt. Direkta mätresultat ger där<strong>för</strong> bättre<br />
underlag <strong>för</strong> att beskriva bens(a)pyren-<strong>för</strong>ekomsten från sådana anläggningar.<br />
Aluminiumproduktion<br />
Den mest betydande källan <strong>för</strong> PAH-utsläpp till luft i Sverige har varit smältverket<br />
<strong>för</strong> aluminiumtillverkningen i Sundsvall (Kubikenborgs Aluminium AB, KUBAL).<br />
Ett fåtal resultat från mätningar kring anläggningen har visat på halter kring 3-5<br />
ng/m 3 . Det är osäkert hur provtagning och analys skett men om man antar att PAHutsläppet<br />
ligger kring 10 000 kg per år stämmer nivån relativt väl i proportion till<br />
mätningar kring andra källor.<br />
För denna källa planeras åtgärder under 2007. För några år sedan byttes ugnarna<br />
på den ena av de två produktionslinjerna, varigenom utsläppen av bens(a)pyren<br />
från den linjen minskades med mer än 99,99 %. Under 2007 planeras motsvarande<br />
åtgärd att vidtas på den andra produktionslinjen. Miljödomstolen behandlar ärendet<br />
i månadsskiftet november-december 2006. Utsläppen av bens(a)pyren och PAH<br />
beräknas därmed minska till i det närmaste noll och även halterna i omgivningarna<br />
<strong>för</strong>väntas minska drastiskt (Lena Wiig, KUBAL, personlig kontakt).<br />
Koksverk<br />
En annan källa som kan vara av betydelse <strong>för</strong> PAH-halterna i luft är koksverk. I en<br />
studie av Aries m.fl. (2006) studerades utsläppen från ett koksverk i Storbritannien.<br />
Studien gjordes med anledning av fjärde dotterdirektivet. Sju dagars mätningar på<br />
mindre än 200 m avstånd från koksugnarna visade att bens(a)pyren halter uppgick<br />
till mellan 3,5 och 110 ng/m 3 . Författarna såg pessimistiskt på möjligheterna <strong>för</strong><br />
koksverk i Europa att klara de <strong>för</strong>eslagna nivåerna.<br />
Det finns två koksverk i Sverige, ett i Oxelösund och ett i Luleå. Ett fåtal mätdata<br />
finns från närområde i Oxelösund och inom verksamhetsområdet. Dessa mätningar<br />
har gjorts under två tvåveckorsperioder - en period under sommaren 2006<br />
och en under vintern 2005-2006. Mätresultaten är få, men indikerar låga halter och<br />
att det <strong>för</strong>eligger relativt goda möjligheter att målvärdena ska kunna klaras. Till<br />
och med nivån 0,1 ng/m 3 kan komma att klaras i områden utan<strong>för</strong> verksamhetsområdet.<br />
Endast ett mätvärde (som ifrågasatts) är högre än 0,1 ng/m 3 . Koksverket<br />
34
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
kommer enligt planerna att renoveras. En ansökan till <strong>för</strong>ändringar har lämnats in<br />
till miljödomstolen och denna <strong>för</strong>väntas behandlas under 2007 (Klas Lundberg,<br />
SSAB, pers. kontakt)<br />
Runt koksverket i Luleå finns inga mätdata, men beräknade utsläppsnivåer är<br />
desamma som de som i Oxelösund. Den preliminära bedömningen är där<strong>för</strong> att<br />
båda dessa koksverk har utsläpp som inte riskerar ge upphov till överskridanden.<br />
Övrigt<br />
Skogsindustrin släpper ut små mängder PAH. Totalt beräknas utsläppt av PAH-6<br />
att vara knappt 300 kg/år (I Haglind, Skogsindustrierna, pers. kontakt). Enskilda<br />
anläggningars utsläpp ligger kring 20 kg eller lägre. Med utsläpp från hög skorsten<br />
bedöms haltbidraget i närområdet vara
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
Halter av metaller har dessutom studerats i anslutning till industriområden. I<br />
Landskrona har betydande halter uppmätts. Mätningarna är relativt få men antyder<br />
att höga halter kan <strong>för</strong>ekomma tidvis.<br />
5.3.2.2 TÄTORTER I ÖVRIGT<br />
Endast i Stockholm finns mätdata <strong>för</strong> metaller i luft i tätortsmiljö. Mätdatamaterialet<br />
är dock <strong>för</strong> knappt <strong>för</strong> att slutsatser ska kunna dras om halter i tätortsluft generellt.<br />
Om överskridanden inte sker i Stockholm bedöms sannolikheten vara relativt<br />
liten att de <strong>för</strong>eslagna gränsvärdesnivåerna <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong> och <strong>nickel</strong><br />
överskrids i tätortsluft generellt.<br />
För <strong>kadmium</strong>halter i tätortsluft finns endast mätdata (så vitt vi funnit) från<br />
Stockholm. Underlaget är dock <strong>för</strong> litet <strong>för</strong> några direkta slutsatser. Tillgängliga<br />
data visar på haltnivåer som är i ungefär samma storleksordning som se som har<br />
mätts upp på bakgrundsstationen Råö. Det är osäkert om det <strong>för</strong>ekommer något<br />
betydande lokalt haltbidrag i tätorterna.<br />
För <strong>nickel</strong> ligger uppmätta haltnivåer i tätortsluft mellan 1 och 3 ng/m 3 var<strong>för</strong><br />
inga överskridanden av <strong>för</strong>eslagna nivåer kan <strong>för</strong>väntas.<br />
5.3.2.3 TÄTORTER MED VEDELDNING<br />
Arsenikhalten i Växjö har som medelvärde av ett 40-tal prover uppmätts till ca 2,4<br />
ng/m 3 . Syftet med mätningarna vara att studera påverkan på luftkvaliteten av vedeldning.<br />
I Lycksele, som genomgående var mer påverkad av vedeldning än de flesta<br />
andra tätorter, uppmättes ca 0,7 ng/m 3 . Någon <strong>för</strong>klaring till <strong>arsenik</strong>halterna i<br />
Växjö har inte kunnat finnas.<br />
Nickelhalten i Växjö var liksom <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong> ungefär en tredje av halterna i<br />
Lycksele vilket tala <strong>för</strong> att vedeldningen inte ger samma bidrag i andra tätorter.<br />
5.3.2.4 INDUSTRIELL MILJÖ<br />
El- och värmeproduktion ger enligt den nationella utsläppsinventeringen betydande<br />
metallutsläpp. Anläggningarna är dock många och varje anläggnings utsläpp är<br />
relativt begränsat. Några haltnivåer som överskrider bedöms inte uppträda runt<br />
dessa anläggningar.<br />
Rapporterade utsläpp av <strong>arsenik</strong> från större pappers- och massafabriker, smältverk<br />
och raffinaderier ligger i storleken 100 – 200 kg/år. Haltbidraget i närheten<br />
bedöms inte ge haltbidrag som är större än något enstaka ng/m 3 . Inget diffust utsläpp<br />
av metaller bedöms ske från denna typ av källa.<br />
För <strong>kadmium</strong> finns enligt den nationella inventeringen få enskilda utsläppskällor<br />
med utsläpp större än 10 kg/år. Samlade utsläpp från el- och värmeproduktion<br />
och pappers- och massaindustrin är 100-200 kg per år. Enstaka anläggningars utsläpp<br />
är dock i huvudsak små. En anläggning beräknas ge ett utsläpp kring 70 kg<br />
per år. Detta utsläpp bedöm inte ge haltbidrag i luft som överskrider 0,5 ng/m 3 .<br />
För <strong>nickel</strong> finns ett antal metallindustrier som inom järn- och stålsektorn. Raffinaderier<br />
som använder högsvavliga oljor och som eldar oljor i ugnar och pannor.<br />
Shells raffinaderi i Göteborg beräknas släppa ut ca 600 kg/år (?) medan det i hu-<br />
36
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
vudsak gaseldade Preemraff Lysekil endast beräknas släppa ut några få kg per år<br />
från krackningsanläggningen. Olika skogsindustrier beräknar sina utsläpp till 100-<br />
400 kg/år. Haltbidragen uppskattas inte överskrida 20 ng/m 3 .<br />
Mätningar kring industrier <strong>för</strong> tillverkning av rostfritt stål indikerar att tidvis<br />
<strong>för</strong>ekommer haltnivåer som ligger kring 0,5 µg/m 3 , d.v.s. avsevärt över målvärdet<br />
på 20 ng/m 3 . Mätningarna är dock få och analyserade filter är delvis utvalda <strong>för</strong> att<br />
de representerar tillfällen då höga later kunde <strong>för</strong>väntas. Om haltbidragen från de<br />
olika industrierna som årsmedelvärden överskrider målvärdet 20 ng/m 3 är osäkert.<br />
5.3.3 Slutsatser om underlag <strong>för</strong> att bedöma överskridanden<br />
Underlaget <strong>för</strong> att kunna avgöra om angivna målvärden klaras i olika miljöer är<br />
som framgått relativt knappt. Ofta är enbart stickprover tagna eller så har mätningar<br />
endast gjorts under specifika kampanjer. Dessa data kan svårligen översättas till<br />
årsmedelvärden. Det innebär att det inte går att fastställa risker <strong>för</strong> överskridanden i<br />
alla typer av miljöer. Det mest omfattande materialet finns <strong>för</strong> bens(a)pyren genom<br />
att mätningar gjorts i:<br />
• bakgrundsluft inom nationella miljöövervakningen under en rad år<br />
• ett tiotal tätorter under flera år<br />
• flera tätorter med omfattande småskalig <strong>för</strong>bränning av biobränslen<br />
• anslutning till trafikerade gator och vägar<br />
• anslutning till enstaka industrier. .<br />
För metaller saknas ett tillräckligt underlag <strong>för</strong> att göra säkra bedömningar. Av<br />
de mätdata som finns kan haltnivåerna i bakgrundsluft, i generell tätortsluft, i anslutning<br />
till omfattande småskalig <strong>för</strong>bränning av biobränsle och i anslutning till<br />
trafikmiljöer i stort sett bedömas. Dock behövs bättre underlag i anslutning till<br />
vissa industrier, både i form av ytterligare mätdata och i form av modellberäknade<br />
halter.<br />
För kvicksilver finns inga målnivåer. Viktiga lokala källor <strong>för</strong> utsläpp till luft i<br />
Sverige är avfalls<strong>för</strong>bränning och krematorier (varje enskild anläggning innebär<br />
dock inte så stora utsläpp). Kvicksilver innebär ett globalt <strong>för</strong>oreningsproblem.<br />
Där<strong>för</strong> kommer inte målvärden i utomhusluft utan EUs kvicksilverstrategi att vara<br />
verktyget <strong>för</strong> att få ner utsläppen till luft.<br />
37
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
6 Konsekvenser <strong>för</strong> olika verksamheter<br />
av olika målnivåer<br />
6.1 Slutsatser om <strong>för</strong>väntade överskridanden<br />
6.1.1 Överskridanden <strong>för</strong> bens(a)pyren<br />
Utifrån de mätdata som <strong>för</strong>eligger har slutsatser om <strong>för</strong>väntade överskridanden<br />
sammanställts i tabell 2.<br />
Tabell 2<br />
Olika målnivåer<br />
Alternativ 1, nivån 0,5<br />
ng/m 3 som årsmedelvärde.<br />
Alternativ 2, nivån 1 ng/m 3<br />
som årsmedelvärde,<br />
identiskt med direktivets<br />
<strong>för</strong>slag.<br />
Förväntade överskridanden av målnivåer <strong>för</strong> bens(a)pyren<br />
Ska klaras Förväntas överskridas<br />
till år<br />
2010 Nivån klaras i de flesta tätorter dock ej platser med<br />
ogynnsam meteorologi och utbredd vedeldning. Styrmedel<br />
<strong>för</strong> att minska utsläppen är angeläget.<br />
2013 Överskridanden är osannolika men de kan inte uteslutas<br />
under särskilda <strong>för</strong>hållanden i tätorter med ogynnsam<br />
meteorologi och utbredd vedeldning.<br />
Trafikens utsläpp bedöms inte utgöra något betydande problem <strong>för</strong> att klara<br />
målvärdet 0,5 ng/m 3 . Trafikens utsläpp kommer dessutom att minska i takt med en<br />
ökande andel fordon med EuroIV och EuroV motorer. Industriutsläppen från aluminumframställning<br />
och från koksverk bedöms utifrån kunskap om nuvarande<br />
haltbidrag och planerade <strong>för</strong>ändringar inte utgöra risker <strong>för</strong> överskridanden.<br />
För att klara generationsmålet 0,1 ng/m 3 behöver bakgrundshalterna minska rejält.<br />
Den källa som bedöms behöva åtgärdas är den småskaliga <strong>för</strong>bränningen av<br />
biobränsle. Osäkerheterna i slutsatserna bedöms vara relativt måttliga.<br />
6.1.2 Överskridanden <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong><br />
Utifrån de mätdata som finns tillgängliga har slutsatser om <strong>för</strong>väntade överskridanden<br />
<strong>för</strong> <strong>arsenik</strong> i luft sammanställts i tabell 3.<br />
Tabell 3 Förväntade överskridanden av målnivåer <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong><br />
Olika målnivåer Ska klaras Förväntas överskridas<br />
till år<br />
Målvärdet 6 ng/m 3<br />
2013 Det saknas idag tillräckliga mätdata <strong>för</strong> att fastställa<br />
överskridanden av målvärdet. Höga halter har mätts upp<br />
i Landskrona. Här finns flera industriella källor som kan<br />
bidra till utsläpp av <strong>arsenik</strong>. Regionen är också utsatt <strong>för</strong><br />
Nedre utvärderingströskel<br />
påverkan från långdistanstransport.<br />
Av tillgängliga mätdata bedöms risken <strong>för</strong> överskridanden<br />
vara liten - i bakgrundsluft, i tätorter generellt, i<br />
gatumiljö och i anslutning till småskalig <strong>för</strong>bränning av<br />
biobränsle.<br />
Nivån 2,4 ng/m 3 har uppmätts i Växjö som ett medelvärde<br />
av ett 40-tal prover i anslutning till ett område med<br />
38
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
betydande vedeldning.<br />
Trafikens utsläpp bedöms inte utgöra något betydande problem <strong>för</strong> att klara<br />
målvärdet <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong> och övriga nivåer. Inte heller småskalig <strong>för</strong>bränning av biobränsle<br />
bedöms utgöra något problem <strong>för</strong> att klara det angivna målvärdet. Osäkerheterna<br />
i dessa slutsatser bedöms vara relativt små.<br />
För industriella utsläpp saknas tillräcklig kunskap om utsläpp och bidrag till<br />
haltnivåer. Indikationer finns att relativt höga halter kan <strong>för</strong>ekomma i Landskrona,<br />
inte enbart i anslutning till industriområdet utan även centralt i Landskrona. Flera<br />
industrier bedöms kunna ge bidrag. Även långdistanstransportbidraget kan vara<br />
betydande.<br />
Ett bättre underlag behövs <strong>för</strong> att kunna avgöra i vilken omfattning överskridanden<br />
av årsmedelvärden kan tänkas ske.<br />
6.1.3 Överskridanden <strong>för</strong> <strong>kadmium</strong><br />
Utifrån de mätdata som <strong>för</strong>eligger har slutsatser om <strong>för</strong>väntade överskridanden <strong>för</strong><br />
<strong>kadmium</strong> i luft sammanställts i tabell 4.<br />
risken <strong>för</strong> överskridanden<br />
Tabell 4 Förväntade överskridanden av målnivåer <strong>för</strong> <strong>kadmium</strong><br />
Olika målnivåer Ska klaras Förväntas överskridas<br />
till år<br />
Målvärdet<br />
2012 Av tillgängliga mätdata bedöms<br />
vara liten - i tätorter generellt, i gatumiljö och i<br />
5 ng/m 3<br />
anslutning till småskalig <strong>för</strong>bränning av biobränsle.<br />
Nedre utvärderingströskeln<br />
I industriell miljö bedöms inte heller överskridanden av<br />
2,0 ng/m 3 målvärdet sannolik med kunskap om utsläpp från olika<br />
punktkällor.<br />
Tillgängliga mätdata i luft är få. Halterna som mätts upp <strong>för</strong>efaller dock underskrida<br />
målvärdet med marginal. Bakgrundsnivån vid Råö (söder om Göteborg) är i<br />
samma nivå som i gatumiljön i Stockholm. Långdistanstransporten kan vara en av<br />
de mest betydande källorna till <strong>kadmium</strong>halter i luft.<br />
39
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
6.1.4 Överskridanden <strong>för</strong> <strong>nickel</strong><br />
Utifrån de mätdata som <strong>för</strong>eligger har slutsatser om <strong>för</strong>väntade överskridanden <strong>för</strong><br />
<strong>nickel</strong> i luft sammanställts i tabell 5.<br />
risken <strong>för</strong> överskridanden<br />
Tabell 5 Förväntade överskridanden av målnivåer <strong>för</strong> <strong>kadmium</strong><br />
Olika målnivåer Ska klaras Förväntas överskridas<br />
till år<br />
Målvärdet 2012 Av tillgängliga mätdata bedöms<br />
vara liten; i tätorter generellt, i gatumiljö och i an-<br />
20 ng/m 3<br />
slutning till småskalig <strong>för</strong>bränning av biobränsle.<br />
Nedre utvärderingströskeln<br />
I området kring industrier inom järn- och stålbranschen<br />
10 ng/m 3 har stickprovsmätningar tidvis visat på höga halter. I den<br />
mån målvärdet riskeras överskridas utan<strong>för</strong> verksamhetsområdet<br />
är dock osäkert.<br />
6.2 Åtgärdsbehov/kostnader i olika typer av<br />
verksamheter<br />
6.2.1 Åtgärder mot utsläpp från småskalig <strong>för</strong>bränning av niobränsle<br />
I dagens läge finns ingen uppdaterad sammanställning över <strong>för</strong>ekomsten av olika<br />
<strong>för</strong>bränningsanläggningar med nationell täckning. Ett arbete pågår med finansiering<br />
av Energimyndigheten och <strong>Naturvårdsverket</strong> inom det så kallade ”VEDAIR”-<br />
projektet <strong>för</strong> att ta fram data baserat på underlag från lokala sotarregister. Ännu så<br />
länge finns dock bara data från ett fåtal kommuner i databasen. Resurser <strong>för</strong> kontinuerlig<br />
uppdatering av ett sådant register saknas <strong>för</strong> närvarande.<br />
Totalt bedöms det finnas ca 260 000 fastbränsleeldade pannor i landet<br />
(http://www.srv.se/upload/statistik/tillsyn/årsrapportering%20sotning%202003.xls)<br />
Sverige bedöms ha det äldsta pannbeståndet i Europa och byte av pannor kommer<br />
att behöva göras i betydande grad inom den närmaste tioårsperioden. I början på<br />
2000-talet fanns ca 170 000 pannor som skulle behöva bytas (se t.ex. Andreasson<br />
m.fl. 2004).<br />
En överslagsberäkning över åtgärdsbehovet baseras på Räddningsverkets sammanställning<br />
över befintliga pannor i olika kommuner (årsrapportering sotning<br />
2003, www.srv.se) och utgår dessutom från den erfarenhet som ÄFAB byggt upp<br />
(B-E Löfgren, personlig kontakt) bl.a. inom det pågående VEDAIR-projektet, baserat<br />
på data från de fem kommunerna. I storleksordningen 10 % av pannorna ca<br />
26 000 pannor uppskattas nu vara pelletspannor (Rydehell och Löfgren, 2001), ca<br />
30 % av pannorna (ca 80 000 st) eldas med miljögodkända pannor mot tillräckligt<br />
stor ackumulatortank. Dessa pannkategorier bedöms ha goda miljöprestanda. Resterande<br />
ca 60 %, drygt 150 000 antas ge relativt höga utsläpp, och det är inom denna<br />
grupp som utbyten behöver ske. Det är främst pannorna i de norra delarna av<br />
landet som kan behöva bytas. I Svealand och Norrland är antalet pannor ca 65 000<br />
fastbränsleeldade pannor.<br />
40
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
I en studie om styrmedel som pågår på <strong>Naturvårdsverket</strong> har pannor indelats i<br />
fyra kategorier: Oklassade pannor (A), pannor i klass (B) som fyller Boverkets<br />
regler (BBR), Pannor klass C som motsvarar ”Svanens” krav och pelletspannor.<br />
För bens(a)pyren har antagits att utsläppsfaktorer enligt tabell 6.<br />
Tabell 6 Emissioner av bens(a)pyren från olika pannkategorier.<br />
mg/MJ<br />
Typiska emissioner<br />
Klass<br />
B(a)P<br />
A Braseldning 90 % och 0,077<br />
pyreldning 10 %<br />
B, BBR Helved 0,06<br />
C, Svanen Helved 0,01<br />
D, Pellets 0,001<br />
Data hämtade från: Johansson, L., m. fl. (2006). Fältstudie av metan och andra viktiga komponenter<br />
från vedpannor. Slutrapport <strong>för</strong> Energimyndighetsprojekt nr 21826-1 och avtal 503 0403<br />
på <strong>Naturvårdsverket</strong>.<br />
Johansson L (2006) personligt meddelande<br />
Den viktade emissionsfaktorn <strong>för</strong> bens(a)pyren utifrån det uppskattade pannbeståndet<br />
i landet är 0,05 mg/MJ. För att halterna av bens(a)pyren ska underskrida<br />
<strong>för</strong>slaget till miljökvalitetsnorm 0,5 ng/m 3 uppskattas haltbidragen från vedeldning<br />
minska behöva minska med en faktor 3. Då behöver den viktade emissionsfaktorn<br />
minska till mellan 0,015 och 0,02 mg/MJ, något som skulle kunna uppnås om<br />
30 000 av de äldre pannorna i norr byts ut mot pellets- och ”Svanen”godkända<br />
pannor. Påverkan på luftkvaliteten är störst i tätorter i Norrlands inland, var<strong>för</strong><br />
pannbeståndet i södra Sverige inte nödvändigtvis behöver uppgraderas i samma<br />
utsträckning till följd av mer <strong>för</strong>delaktiga meteorologiska <strong>för</strong>hållanden. Om andelen<br />
oklassade pannor minskar till knappt 20 %, bedöms den viktade emissionen (ca<br />
0,02 mg/MJ) ge haltbidrag som klarar målvärdet <strong>för</strong> bens(a)pyren på 0,5 ng/m 3 .<br />
Investringskostnaden per panna bedöms bli någonstans mellan 60 000 och 120 000<br />
beroende på vilken modell och automatiseringsgrad som väljs. Med 6 % ränta och<br />
35 års livslängd kan den årliga kostnaden uppskattas till mellan 120 och 240 miljoner<br />
kr. Till detta kommer årliga driftskostnader <strong>för</strong> ved eller pellets. Vedpannor<br />
bedöms vara ett mer <strong>för</strong>delaktigt val <strong>för</strong> den som har tillgång till egen ved. Pelletspannor<br />
kostar mer ur driftsynpunkt men är å andra sidan mer bekväma. Beräkningarna<br />
har gjorts utifrån att tre gånger så många väljer vedpanna. Kostnaden <strong>för</strong><br />
bränsle har inte tagits med i beräkningarna. De nyare pannorna kommer att vara<br />
mer energieffektiva var<strong>för</strong> bränslekostanden bedöms bli något lägre. Bränslekostnaden<br />
totalt bedöms inte <strong>för</strong>ändras i någon betydande omfattning.<br />
Kostnaden <strong>för</strong> pannbyte har överskattats något genom den gjorda överslagsberäkningen.<br />
Drygt hälften av alla pannor i landet är gamla och bör bytas ut ändå.<br />
Den faktiska merkostnaden blir alltså betydligt lägre. En miljökvalitetsnorm enligt<br />
alternativ 2 skulle inte med<strong>för</strong>a några merkostnader i utbyte av pannor. Det blir<br />
dock svårt att nå delmålet <strong>för</strong> bens(a)pyren på 0,3 ng/m 3 till 2015 under sådana<br />
<strong>för</strong>hållanden. Någon hänsyn till detta har dock inte tagits i kostnadsuppskattningarna.<br />
41
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
6.2.2 Åtgärder mot utsläpp från punktkällor<br />
Tillgängliga mätdata <strong>för</strong> bens(a)pyren och kunskap om utsläppskällor indikerar att<br />
några överskridanden inte kan <strong>för</strong>väntas från industri- eller energianläggningar. Av<br />
befintligt underlag <strong>för</strong> metaller är osäkerheterna stora och det går inte att fastställa<br />
om utsläpp från enskilda punktkällor ger upphov till överskridanden eller ej. Bedömningen<br />
som kan göras utifrån de fåtaliga mätdata som finns är dock att några<br />
omfattande överskridanden som kräver betydande åtgärder inte kommer att ske.<br />
6.3 Övervakningsbehov/kostnader<br />
6.3.1 Övervakningsbehov<br />
Underlaget att värdera luftkvaliteten är ur flera aspekter knappt och bedömningarna<br />
som kan göras innehåller osäkerheter. Fler mätningar behöver där<strong>för</strong> göras. De<br />
kommuner som har källor som kan ge betydande haltbidrag behöver kartlägga<br />
situationen. I den mån uppskattade haltnivåer överskrider den nedre utvärderingströskeln<br />
behöver mätningar göras.<br />
Övervakningsbehovet kan delas in i. I ett <strong>för</strong>sta skede krävs ett bättre underlag<br />
<strong>för</strong> att avgöra problemets omfattning. I ett nästa skede krävs på de platser där de så<br />
kallade utvärderingströsklarna överskrids en fortlöpande kontroll av hur nivåerna i<br />
lagstiftningen innehålls. I detta senare skede kan antalet mätpunkter sannolikt<br />
minskas något i <strong>för</strong>hållande till det inledande skedet.<br />
Kostnaderna <strong>för</strong> de mätningar som <strong>för</strong>eslås har uppskattats grovt med underlag<br />
från IVL. Mätningarna baseras på antagandet att det ska vara möjligt att ur en provtagen<br />
PM 10 –fraktion av partiklarna i luft analysera månadsmedelvärden av tungmetaller<br />
och bens(a)pyren. Metodiken <strong>för</strong> detta är dock inte utprovad och det är<br />
inte möjligt att <strong>för</strong>utsäga idag att dessa mätningar fyller EU-direktivets krav på<br />
mätdatatillgänglighet på 33 % <strong>för</strong> bens(a)pyren respektive 50 % <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong><br />
och <strong>nickel</strong>. För detta krävs metodutveckling.<br />
6.3.2 Bedömning av mätbehov<br />
Övervakningsbehovet innebär kostnader <strong>för</strong> samhället, antingen <strong>för</strong> den lokala eller<br />
nationella miljöövervakningen eller <strong>för</strong> verksamhetsutövare. I de beräkningar som<br />
gjorts <strong>för</strong> övervakningsbehovet nedan har hänsyn tagits till att det finns ett visst<br />
mätprogram idag – främst i bakgrundsluft.<br />
I ett antal tätorter i landet har halterna av bens(a)pyren mätts i urban bakgrundsmiljö<br />
under vinterhalvåret. I få av dessa tätorter är de uppmätta halterna så<br />
höga att de omräknade och ”översatta” till årsmedelvärden bedöms överskrida den<br />
övre utvärderingströskeln enligt <strong>för</strong>slaget till miljökvalitetsnorm enligt alternativ 1,<br />
0,4 ng/m3. Dessa tätorter är Arvika, Lycksele och Älvsbyn. Vedeldning antas vara<br />
den huvudsakliga orsaken till höga halterna av bens(a)pyren på dessa mindre orter.<br />
Mätningar i gatumiljö i Stockholm under de senaste åren har inte visat på några<br />
överskridanden av den övre utvärderingströskeln. Mätningar kring en industriell<br />
42
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
källa i landet har visat på höga halter, men åtgärder kommer att reducera halterna<br />
inom närmaste året.<br />
Mätningar har visat att den övre utvärderingströskeln enligt alternativ 2, 0,6<br />
ng/m 3 , möjligen kan överskridas i några inlandskommuner i Norrland med omfattande<br />
vedeldning. Till detta kommer ett behov av att övervaka halterna på orter där<br />
misstanke finns att halterna kan vara höga. Kontroll behövs där halterna ligger över<br />
den nedre utvärderingströskeln eller kan misstänkas vara ännu högre, men där luftkvaliteten<br />
inte är väl undersökt. Det kan finnas risk <strong>för</strong> höga halter på flera mindre<br />
orter i Svealands och Norrlands inland med omfattande vedeldning och ogynnsam<br />
topografi/meteorologi. En noggrannare kartläggning av halterna behöver där<strong>för</strong><br />
göras. Osäkerheterna är stora rörande hur många mätningar som behöver göras.<br />
Antalet orter kan variera mellan 10 och 90 inom det område som bedömts utgöra<br />
riskområde <strong>för</strong> att överskrida miljökvalitetsnormen <strong>för</strong> ben(a)pyren 0,5 ng/m 3 det<br />
vill säga länen Värmland, Västmanland, Dalarna, Gävleborg, Västernorrland, Jämtland,<br />
Västerbotten och Norrbotten. Men ett tiotal mätningar kombinerat med modellberäkningar<br />
med VEDAIR-modellen kan tänkas vara tillräckligt. Hur många<br />
stationer som behövs i fortsättningen är osäkert, men åtgärder behöver vidtas <strong>för</strong> att<br />
utsläpp från vedeldning ska minska.<br />
Direktivet ställer vissa minimikrav på kontroll av luftkvaliteten med avseende<br />
på de aktuella luft<strong>för</strong>oreningarna i bakgrund. Mätbehovet summeras i nedanstående<br />
tabell.<br />
Tabell 7<br />
Antal mätplatser i bakgrundsmiljö<br />
Bens(a)pyren<br />
Antal mätplatser med<br />
halter över övre utvärderingströskeln<br />
som krävs<br />
4 4<br />
Antal pågående mätningar<br />
med tillräckliga mätkrav 2 3<br />
As, Cd, Ni<br />
För bens(a)pyren bör ytterligare 2 stationer bekostas av staten och <strong>för</strong> metallmätningarna<br />
bör ytterligare en bekostas av staten.<br />
Behovet av luftkvalitetskontroll i tätortsmiljö där halterna överstiger övre utvärderingströskeln<br />
0,4 ng/m 3 , antal mätningar på årsbas, om miljökvalitetsnomen<br />
in<strong>för</strong>s med kontrollkrav på kommunnivå.<br />
Tabell 8 Totalt antal mätplatser <strong>för</strong>delat på ortens storlek<br />
Storlek på<br />
kommun<br />
Antal mätplatser <strong>för</strong> bens(a)pyren Antal mätplatser <strong>för</strong><br />
As, Cd, Ni 2)<br />
>250 000 3 1) 3 1)<br />
>30 000 5 (3-5) 2<br />
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
Osäkerheten är stor, men ett underlag på 10-15 stationer i kombination med<br />
modellberäkning bör ge underlag om verkligt behov. Energimyndigheten och <strong>Naturvårdsverket</strong><br />
utvecklar modelleringsverktyget VEDAIR till stöd <strong>för</strong> de mindre<br />
kommunernas kartläggning av luftkvaliteten med avseende på luft<strong>för</strong>oreningar från<br />
vedeldning. Kostnaden <strong>för</strong> uppbyggnad av VEDAIR är ca 1,9 milj med en årlig<br />
driftbudget på 200 000. Uppbyggnad av en landsomfattande emissionsdatabas är en<br />
<strong>för</strong>utsättning <strong>för</strong> VEDAIR som idag saknas. Om det visar sig att antalet små kommuner<br />
som överskrider den övre utvärderingströskeln är stort så faller en orimlig<br />
kostnad <strong>för</strong> kontroll på dessa kommuner. En lösning kan vara samordning av kontrollen<br />
enligt MIKSA <strong>för</strong>slaget som <strong>Naturvårdsverket</strong> tidigare redovisat regeringen.<br />
Kostnaderna <strong>för</strong> tillkommande mätningar av halter i bakgrundsmiljö kan uppskattas<br />
till 220 000 kr <strong>för</strong> staten enligt tabellen nedan.<br />
Tabell 9 Kostnader <strong>för</strong> mätningar i bakgrundsmiljö<br />
Bens(a)pyren<br />
As, Cd, Ni<br />
Summa 2x78 000 1x66000<br />
Dessutom behöver kvicksilver i gasfas mätas på en station. Kostnaden <strong>för</strong> detta<br />
bedöms vila på staten och uppskattas till ca 130 000 kr. Några ytterligare mätningar<br />
av metallnedfall bedöms inte behöva ut<strong>för</strong>as utöver det som mäts inom nederbördskemiska<br />
nätet och EMEP.<br />
Tillkommande kostnader <strong>för</strong> luftkvalitetskontroll i tätorter om miljökvalitetsnomen<br />
in<strong>för</strong>s med kontrollkrav på kommunnivå. I vissa fall kan behov finnas att<br />
kontrollera flera av de aktuella metallerna. Detta med<strong>för</strong> ingen ytterligare kostnad.<br />
Tabell 10 Kostnader <strong>för</strong> mätningar i tätorter <strong>för</strong>delat på ortens storlek<br />
Storlek på Bens(a)pyren<br />
As, Cd, Ni<br />
kommun<br />
>250 000 3 x78 000 = ca 240 000 3x66 000 =ca 200 000<br />
>30 000 5x78000 = ca 400 000 2x66 000 = ca 130 000<br />
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
ringströskel 0,6 ng/m3, minskar kostnaderna <strong>för</strong> kommunernas kontroll av<br />
bens(a)pyren till ca hälften.<br />
45
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
7 Referenser<br />
Armstrong B, Hutchinson E, Unwin J, Fletcher T. Lung cancer risk after exposure<br />
to polycyclic aromatic hydrocarbons: a review and metaanalysis. Environ Health<br />
perspect 2004;112:970-978.<br />
Anderasson, S., Casserfeldt, C., Claesson, P., Hedman, K., Håstad, I., Feldtmann,<br />
M., Tideström, H., Åström, A. (2004) Preliminär och översiktlig kostnadsuppskattning<br />
av åtgärder <strong>för</strong> utsläppsreduktioner av oavsiktligt bildade ämnen. Rapport från<br />
SWECO VIAK <strong>för</strong> <strong>Naturvårdsverket</strong>.<br />
Boström C-E, Gerde P, Hanberg A, Jernstrom B, Johansson C, Kyrklund T, Rannug<br />
A, Tornqvist M, Victorin K, Westerholm R. Cancer risk assessment, indicators,<br />
and guidelines for polycyclic aromatic hydrocarbons in the ambient air. Environ<br />
Health Perspect 2002;110(suppl 3):451-488.<br />
EU Commission. Ambient air pollution by As, Cd, and Ni compounds. Position<br />
paper. Working group on arsenic, cadmium and <strong>nickel</strong> compounds. EU 2001.<br />
EU Commission. Ambient air pollution by polycyclic aromatic hydrocarbons<br />
(PAH). Position paper. Prepared by the working group on polycyclic aromatic<br />
hydrocarbons. EU 2001.<br />
Folkesson, L. (2005). Spridning och effekter av btungmetaller från vägar och vägtrafik.<br />
VTI Rapport 512.<br />
Gustafsson, M., Blomqvist, G., Dahl, A., Gudmundsson, A., och swietlicki, E.<br />
(2006). Inandningsbara partiklar i järnvägsmiljöer. VTI rapport 538.<br />
Gustafson P, Barregård L, Östman C, Sällsten G. Domestic wood burning and<br />
indoor levels of benzo(a)pyrene, phenantrene and fluoranthene. Abstract at Airmon<br />
2005. Fifth International Symposium on Modern Principles of Air Monitoring.Loen,<br />
Norway, 2005.<br />
Hansson, H.C. (koordinator) (2003). Biobränsle Hälsa Miljö. Preliminär Slutrapport<br />
16 juli 2003. Sammanfattning. Ett projekt inom Energimyndighetens FoUprogram<br />
”Utsläpp och Luftkvalitet” och ”Småskalig bioenergianvändning”.<br />
Hansson, K., Palm Cousins, A., Brorström-Lundén, E. & Leppanen, S. (2006).<br />
Atmospheric concentrations in air and deposition fluxes of POPs at Råö and Pallas,<br />
trends and seasonal and spatial variations. IVL Rapport U1967. IVL Svenska Miljöinstitutet<br />
AB och Finnish Meteorological Institute, FMI, Finland.<br />
46
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
IARC Monographs. Volume 92. Polycyclic aromatic hydrocarbons. In preparation.<br />
Available at www.iarc.fr<br />
IVL Svenska Miljöinstitutet AB. Nationell miljöövervakning.<br />
http://www.ivl.se/miljo/db/<br />
Johansson, C. & Burman, L. (2006). Halter och deposition av tungmetaller i Stockholm<br />
2003/04. ITM-rapport 147. ITM, Stockholms Universitet och SLB analys,<br />
Miljö<strong>för</strong>valtningen, Stockholm.<br />
Johansson, C., Hansson, HC., Ström, J., Hedberg, E., Olivares, G., Karlsson, H.,<br />
Wideqvist, U., Swietlicki, E., Nilsson, T., Kristensson, A. & Brorström-Lundén, E.<br />
(2004). Den småskaliga vedeldningens betydelse <strong>för</strong> luftkvaliteten i Lycksele och<br />
Växjö. ITM-rapport 133. Redovisning av resultat från programmet Utsläpp och<br />
luftkvalitet finansierat av Energimyndigheten, 2004. ITM, Stockholms universitet.<br />
Johansson, C., Hedberg, E., Olivares, G., Gidhagen, L., Karlsson, H., Wideqvist,<br />
U., Vesely, V., Swietlicki, E., Kristensson, A., Zhou, J., Rissler, J., Brohammer, P.,<br />
Brorström-Lundén, E., Peterson, K., Remberger, M., Potter, A., Junedahl, E., Persson,<br />
K., Sjöberg, K., Sellin-Lindberg, E., Jacobsson, J., Tranefors, C., Andersson,<br />
L., Eltahir, E., Omstedt, G., Langner, J., Foltescu, V., Pettersson, M., Ahlinder, R.,<br />
Sjövall, B., Norberg, B. & Burman, L. (2004). Mätningar och beräkningar av vedeldningens<br />
påverkan på luft<strong>för</strong>oreningshalter. Del I Lycksele. Delredovisning av<br />
resultat från programmet Biobränsle hälsa och miljö. ITM-rapport 124. ITM,<br />
Stockholms universitet.<br />
Johansson, C., Hedberg, E., Olivares, G., Gidhagen, L., Karlsson, H., Wideqvist,<br />
U., Vesely, V., Swietlicki, E., Kristensson, A., Zhou, J., Rissler, J., Brohammer, P.,<br />
Brorström-Lundén, E., Peterson, K., Remberger, M., Potter, A., Junedahl, E., Persson,<br />
K., Sjöberg, K., Sellin-Lindberg, E., Jacobsson, J., Tranefors, C., Andersson,<br />
L., Eltahir, E., Omstedt, G., Langner, J., Foltescu, V., Pettersson, M., Ahlinder, R.,<br />
Sjövall, B., Norberg, B. & Burman, L. (2004). Mätningar och beräkningar av vedeldningens<br />
påverkan på luft<strong>för</strong>oreningshalter. Del II Växjö. Delredovisning av<br />
resultat från programmet Biobränsle hälsa och miljö. ITM-rapport 125. ITM,<br />
Stockholms universitet.<br />
Johansson, C., Wideqvist, U., Hedberg, E., Vesely, V., Swietlicki, E., Kristensson,<br />
A., Westerholm, R., Elswer, L., Johansson, P-Å., Burman, L., & Petersson, M.<br />
(2001). Cancerframkallande ämnen – olika källors betydelser <strong>för</strong> spridningen och<br />
<strong>för</strong>ekomsten i Stockholm. ITM-rapport 90.<br />
Johansson, L., Persson, H., Johansson, M., Tullin, C., Gustavsson, L., Sjödin, Å.,<br />
Cooper, D., Potter, A., Paulrud, S., Brorström-Lundén, E., Padban, N., Nyquist, L.,<br />
& Becker, A. (2006). Fältstudie av metan och andra viktiga komponenter från vedpannor.<br />
Emissionsklustret BHM, Biobränsle Hälsa Miljö. Slutrapport <strong>för</strong> Energi-<br />
47
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
myndighetsprojekt nr 21826-1 och avtal 503 0403 på <strong>Naturvårdsverket</strong>. SP Sveriges<br />
Provnings- och Forskningsinstitut, IVL Svenska Miljöinstitutet AB och TPS<br />
Termiska Processer.<br />
Järup L (ed). Health effects of cadmium exposure – a review of the literature and a<br />
risk estimate. Scand J Work Environ health 1998;24 (suppl):1-52.<br />
Kruså, M., Bellander, T. & Nilsson, M. (2003). Cancerframkallande ämnen i tätortsluft<br />
Stockholm 2002/2003. Miljömedicinska enheten, Stockholms Läns Landsting<br />
och Institutet <strong>för</strong> miljömedicin, Karolinska Institutet. Rapport till <strong>Naturvårdsverket</strong>.<br />
Modig, L., Forsberg, B., Hagenbjörk-Gustafsson, A., Järvholm, B., Levin, J-O.,<br />
Lindahl, R., Rhén, M., Segerstedt, B., Sundgren, M., Sunesson, A-L. & Brorström-<br />
Lundén, E. (2001). Cancerframkallande ämnen i tätortsluft – Umeå 2001. Yrkesmedicin,<br />
institutionen <strong>för</strong> folkhälsa och klinisk medicin, Umeå universitet, Arbetslivsinstitutet<br />
och IVL Svenska Miljöinstitutet AB. Rapport till <strong>Naturvårdsverket</strong>,<br />
redovisning från nationell miljöövervakning 2002.<br />
<strong>Naturvårdsverket</strong> (2006). Luftguiden. Handbok 2006:2.<br />
Paulrud, S., Pettersson, K., Steen, E., Potter, A., Johansson, L., Persson, H., Gustafsson,<br />
K., Johansson, M., Österberg, S. & Munkhammar, I. (2006). Användningsmönster<br />
och emissioner från vedeldade lokaleldstäder i Sverige. IVL Rapport.<br />
IVL Svenska Miljöinstitutet AB, SP Sveriges Provnings- och Forskningsinstitut<br />
och Statistiska Centralbyrån.<br />
Pihl Karlsson, G.(2006). Metaller i luft och nederbörd 2004-2005. IVL Rapport <strong>för</strong><br />
<strong>Naturvårdsverket</strong> U1868.<br />
Potter, A., Junedahl, E., Persson, K. & Brorström-Lundén, E. (2006). Mätningar av<br />
flyktiga organiska ämnen (VOC) och polycykliska aromatiska kolväten (PAH) i<br />
tätorter. Sakrapport, IVL Svenska Miljöinstitutet AB. Arkivnummer U1968.<br />
Rydehell, M. och Löfgren B.E. (2001) Bioenergi – Vår nästa tillväxtbransch<br />
www.enerycentre.info/pdf/dokumentarkiv/bioenergi_var_nasta_tillvaxtbransch.pdf<br />
Rühling, Å. (2006). Nedfallet av tungmetaller i Sverige, mätningar år 2005. Ekokonsult<br />
AB <strong>för</strong> <strong>Naturvårdsverket</strong>.<br />
Satarug S, Moore MR. Adverse health effects of chronic exposure to low-level<br />
cadmium in food stuffs and cigarette smoke. Environ Health Perspect<br />
2004;112:1099-1103.<br />
48
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
Sellsten, G. & Barregård, L. Vedrök i Hagfors och Cancerframkallande ämnen i<br />
tätortsluft<br />
Sternbeck, J., Furusjö, E. & Palm, A., (2004). Vägtrafikens bidrag till PM10 och<br />
metaller vid tätorts- och landsvägskörning. IVL Rapport B 1598.<br />
Suwazono Y, Sand S, Vahter M, Filipsson AF, Skerfving S, Lidfeldt J, Akesson A.<br />
Benchmark dose for cadmium-induced renal effects in humans. Environ Health<br />
Perspect 2006;114:1072-1076.<br />
WHO. Air quality guidelines for Europe. Regional publications, European series,<br />
No. 91. Copenhagen, WHO, 2000.<br />
49
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
Bilaga 1<br />
Mätdata <strong>för</strong> metaller och bens(a)pyren<br />
Mv = medelvärde<br />
Pmv = periodmedelvärde<br />
Vhmv = vinterhalvårsmedelvärde<br />
Åmv = årsmedelvärde<br />
A Mätdata <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong><br />
Plats<br />
Mät-<br />
Typmiljö<br />
period<br />
Uppmätt<br />
halt<br />
(ng/m 3 )<br />
Bakgrund:<br />
Bredkälen, Jämtland 2002 0,10 Åmv<br />
Pallas, norra Finland 2004 0,12 Åmv<br />
Råö, Halland 2005 0,62 Åmv<br />
2004 0,57 Åmv<br />
2003 0,59 Åmv<br />
2002 0,39 Åmv<br />
Urban bakgrund<br />
(taknivå):<br />
Kommentar<br />
Landskrona, Stadshuset 2003 9,5 Mv 25 dygn, 35 prover<br />
Stockholm,<br />
2003/04 0,88 12 veckoprover under ett år<br />
Rosenlundsgatan<br />
Urban trafik<br />
(gatunivå):<br />
Stockholm, E4,<br />
2003/04 0,6 Pmv, 6 mätperioder om 4-11 prov<br />
ca 20 km SV om stan<br />
Stockholm, Hornsgatan 2003/04 0,77 Pmv, 6 mätperioder om 4-11 prov<br />
Stockholm, Hornsgatan 2003/04 1,04 12 veckoprover under ett år<br />
Urban vedelning:<br />
Lycksele, Forsdala 2001/02 0,746 71 mätvärden<br />
Växjö, Teleborg 2002/03 2,38 43 mätvärden<br />
Industrinärhet:<br />
Landskrona, hamnen 2003 17,4 Mv 39 dygn, 50 prover<br />
Skelleftehamn, Kurjoviken<br />
2002-05 0,3 -4,6 Månadsmv till flermånadsmedelv.<br />
ca 3 km från Rönnskärsverken<br />
2002-05 1,7 Medelv. <strong>för</strong> större delen av perioden<br />
Råö – EMEP-station (tidigare Rörvik) på västkusten. IVL sköter provtagningen<br />
Pallas – mätstation i norra Finland inom AMAP. FMI (Finnish Meteorological Institute) sköter<br />
provtagningen. Mätningarna sker i ett samarbete mellan Finland och Sverige.<br />
Ref.<br />
nr<br />
50
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
B<br />
Plats<br />
Typmiljö<br />
Bakgrund:<br />
Mätdata <strong>för</strong> <strong>kadmium</strong><br />
Mätperiod<br />
Uppmätt<br />
halt<br />
(ng/m3)<br />
Bredkälen, Jämtland 2002 0,03 Åmv<br />
Pallas, norra Finland 2004 0,03 Åmv<br />
Råö, Halland 2005 0,147 Åmv<br />
Urban bakgrund<br />
(taknivå):<br />
Stockholm,<br />
Rosenlundsgatan<br />
2004 0,12 Åmv<br />
2003 0,11 Åmv<br />
2002 0,09 Åmv<br />
Kommentar<br />
2003/04 0,11 12 veckoprover under ett år<br />
Urban trafik<br />
(gatunivå):<br />
Stockholm, E4,<br />
2003/04 0,34 Pmv, 6 mätperioder om 4-11 prov<br />
ca 20 km SV om stan<br />
Stockholm, Hornsgatan 2003/04 0,31 Pmv, 6 mätperioder om 4-11 prov<br />
Stockholm, Hornsgatan 2003/04 0,12 12 veckoprover under ett år<br />
Industriell miljö<br />
Ref.<br />
Nr<br />
Skelleftehamn, Kurjoviken<br />
ca 3 km från Rönnskärsverken<br />
2002-05<br />
2002-05<br />
0,1-0,7<br />
0,4<br />
Månadsmv till flermånadsmedelv.<br />
Medelv. <strong>för</strong> större delen av perioden<br />
C<br />
Mätdata <strong>för</strong> kvicksilver<br />
Plats<br />
Typmiljö<br />
Mätperiod<br />
Uppmätt halt<br />
(ng/m3)<br />
Kommentar<br />
Ref.<br />
nr<br />
Bakgrund:<br />
Pallas, norra Finland 2005 1,5 Gasfas, Åmv<br />
2005 1,6 pg/m3 Partikelfas, Åmv<br />
2004 1,4 Gasfas, Åmv<br />
2004 2,3 pg/m3 Partikelfas Åmv<br />
Råö, Halland 2005 1,7 Gasfas, Åmv<br />
2005 11,2 pg/m3 Partikelfas, Åmv<br />
2004 1,7 Gasfas, Åmv<br />
2004 12,3 pg/m3 Partikelfas, Åmv<br />
Urban bakgrund<br />
(taknivå):<br />
Stockholm,<br />
Rosenlundsgatan<br />
2003/04 1,5 Gasfas, 12 veckoprover<br />
under ett år<br />
Stockholm,<br />
Rosenlundsgatan<br />
2003/04 11,7 pg/m3 Partikelfas, 12 veckoprover<br />
under ett år<br />
51
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
Urban trafik<br />
(gatunivå):<br />
Stockholm, Hornsgatan 2003/04 2,2 Gasfas, 12 veckoprover<br />
under ett år<br />
Stockholm, Hornsgatan 2003/04 19,5 pg/m3 Partikelfas, 11 veckoprover<br />
under ett år<br />
D Mätdata <strong>för</strong> <strong>nickel</strong><br />
Plats<br />
Mätperiod<br />
Typmiljö<br />
Uppmätt<br />
halt<br />
(ng/m3)<br />
Kommentar<br />
Bakgrund:<br />
Bredkälen, Jämtland 2002 0,16 Åmv<br />
Pallas, norra Finland 2004 0,36 Åmv<br />
Råö, Halland 2005 2,35 Åmv<br />
2004 1,79 Åmv<br />
2003 1,57 Åmv<br />
2002 1,18 Åmv<br />
Vavihill, Skåne 2000 1,0<br />
Urban bakgrund<br />
(taknivå):<br />
Landskrona, Stadshuset 2003 4,1 Mv 25 mätdygn, 50 prover<br />
Stockholm, Rosenlundsg 2003/04 2,3 12 veckoprover under ett år<br />
Ref.<br />
Nr<br />
Urban trafik<br />
(gatunivå):<br />
Stockholm, E4,<br />
2003/04 3 Pmv, 6 mätperioder om 4-11 prov<br />
ca 20 km SV om stan<br />
Stockholm, Hornsgatan 2003/04 3,9 Pmv, 6 mätperioder om 4-11 prov<br />
Stockholm, Hornsgatan 2003/04 2,9 12 veckoprover under ett år<br />
Urban vedeldning:<br />
Lycksele, Forsdala 2002 0,505 96 mätvärden<br />
Växjö, Teleborg 2002/03 1,69 79 mätvärden<br />
Industrinärhet:<br />
Avesta, Outokumpo,<br />
mätstation ”Volvo”<br />
2002/03
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
Avesta, Avesta Polarit,<br />
mätstation ”Dagvatten”<br />
2002/03
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
Arvika 2002/03 0,90 Vhmv<br />
Boden 2004/05 0,09 Vhmv<br />
Falun 2004/05 0,12 Vhmv<br />
Göteborg 2004/05 0,06 Vhmv<br />
Karlskoga 2004/05 0,14 Vhmv<br />
Karlskoga 2003/04 0,21 Vhmv<br />
Kristianstad 2004/05 0,17 Vhmv<br />
Kristianstad 2003/04 0,31 Vhmv<br />
Köping 2002/03 0,27 Vhmv<br />
Landskrona 2003/04 0,17 Vhmv<br />
Landskrona 2002/03 0,34 Vhmv<br />
Landskrona 2001/02 0,24 Mv 20 dygn<br />
Lycksele, Norrmalm 2002/03 1,1 Mv 17 dygn<br />
Lycksele 2002/03 0,18 Vhmv<br />
forts. E<br />
Plats<br />
Typmiljö<br />
Mätdata <strong>för</strong> bens(a)pyren<br />
Mätperiod<br />
Uppmätt<br />
halt<br />
(ng/m3)<br />
Kommentar<br />
forts. Urban bakgrund<br />
Lycksele 2001/02 0,36 Mv 29 dygn<br />
Malmö,<br />
Miljö<strong>för</strong>valtningen<br />
2003 0,16 5 mätveckor,<br />
5 mätningar<br />
Sandviken 2004/05 0,07 Vhmv<br />
Sandviken 2003/04 0,11 Vhmv<br />
Sandviken 2002/03 0,21 Vhmv<br />
Stockholm, Herrängen 2000 0,05 Mv 10dygn (2 per dygn)<br />
Stockholm, Huddinge 2003 0,15 5 mätveckor<br />
Stockholm,<br />
2003 0,14 5 mätveckor<br />
Rosenlundsgatan<br />
Stockholm,<br />
2001/02 0,048<br />
Rosenlundsgatan<br />
Stockholm,<br />
2000 0,09 Mv 10 dygn (2 per dygn)<br />
Rosenlundsgatan<br />
Stockholm,<br />
2000 0,05 Pmv, april-juni<br />
Rosenlundsgatan<br />
Tidaholm 2004/05 0,20 Vhmv<br />
Tidaholm 2003/04 0,30 Vhmv<br />
Tidaholm 2002/03 0,42 Vhmv<br />
Trelleborg 2004/05 0,11 Vhmv<br />
Trelleborg 2003/04 0,21 Vhmv<br />
Trelleborg 2002/03 0,22 Vhmv<br />
Uppsala 2004/05 0,04 Vhmv<br />
Uppsala 2003/04 0,08 Vhmv<br />
Ref.<br />
Nr<br />
54
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
Uppsala 2002/03 0,14 Vhmv<br />
Uppsala 2001/02 0,14 Mv 11 dygn<br />
Umeå, Biblioteket 2002 0,1 8 mätveckor, 3 dygnsperioder<br />
Värnamo 2004/05 0,11 Vhmv<br />
Värnamo 2003/04 0,21 Vhmv<br />
Värnamo 2002/03 0,27 Vhmv<br />
Värnamo 2001/02 0,36 Mv 19 dygn<br />
Västervik 2004/05 0,08 Vhmv<br />
Västervik 2003/04 0,14 Vhmv<br />
Västervik 2002/03 0,16 Vhmv<br />
Växjö 2002/03 0,20 Vhmv<br />
Växjö, Konserthuset 2002/03 0,46 Mv 14 dygn<br />
Älvsbyn 2003/04 1,1 Vhmv<br />
Örebro 2002/03 0,38 Vhmv<br />
Örnsköldsvik 2004/05 0,17 Vhmv<br />
forts. E<br />
Plats<br />
Typmiljö<br />
Mätdata <strong>för</strong> bens(a)pyren<br />
Mätperiod<br />
Uppmätt<br />
halt<br />
(ng/m3)<br />
Kommentar<br />
Ref.<br />
Nr<br />
forts. Urban bakgrund<br />
Örnsköldsvik 2003/04 0,22 Vhmv<br />
Örnsköldsvik 2002/03 0,35 Vhmv<br />
Östersund 2001/02 0,08 Mv 14 dygn<br />
Östersund 2002/03 0,14 Vhmv<br />
Urban trafik<br />
(gatunivå):<br />
Landskrona 2004/05 0,15 Vhmv<br />
Landskrona 2003/05 0,25 Vhmv<br />
Malmö, Södervärn 2003 0,18 6 mätveckor, 5 mätningar<br />
Stockholm, Hornsgatan 2003 0,31 5 mätveckor<br />
Stockholm, Hornsgatan 2001/02 0,33<br />
Umeå, E4 2002 0,29 6 mätveckor, 3 dygnsperioder<br />
Urban vedeldning:<br />
Hagfors 0,35 Median av ett 10-tal prover Barre<br />
Lycksele 2003/04 0,54 Vhmv<br />
Lycksele, Forsdala 2002/03 3,3 Mv 16 dygn<br />
Lycksele 2002/03 0,39 Vhmv<br />
Växjö, Teleborg 2002/03 0,38 Mv 14 dygn<br />
Industrinärhet:<br />
Oxelösund, SSAB, mätplats<br />
2005 0,066 2 veckor, december<br />
”Central verkstad”<br />
Oxelösund, SSAB, mätplats<br />
2006 0,14 2 veckor, sommar<br />
55
NATURVÅRDSVERKET<br />
Rapport <strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
”Central verkstad”<br />
Oxelösund, SSAB, mätplats<br />
”Tak Hall 1”<br />
Oxelösund, SSAB, mätplats<br />
”Tak Hall 1”<br />
Oxelösund, SSAB, mätplats<br />
”Kalkstenspir”<br />
Oxelösund, SSAB, mätplats<br />
”Kalkstenspir”<br />
2005 0,08 2 veckor, december<br />
2006 0,10 2 veckor, sommar<br />
2005 0,050 2 veckor, december<br />
2006 0,044 2 veckor, sommar<br />
2005 0,26 2 veckor, december<br />
forts. E<br />
Plats<br />
Typmiljö<br />
Mätdata <strong>för</strong> bens(a)pyren<br />
Oxelösund, SSAB, mätplats<br />
”Villa Trevnaden”<br />
Mätperiod<br />
Uppmätt<br />
halt<br />
(ng/m3)<br />
Kommentar<br />
forts. Industrinärhet:<br />
Oxelösund, SSAB, mätplats<br />
2006 0,079 2 veckor, sommar<br />
”Villa Trevnaden”<br />
Sundsvall, Haga 2004 2,2 juni<br />
Sundsvall, Haga 2004 0,8 december<br />
Sundsvall, Kubikenborg 2004 4,5 juni<br />
Sundsvall, Kubikenborg 2004 2,6 december<br />
Personburet/inomhus:<br />
Göteborg, arbetsmiljö 2000 0,07 Median, klinikpersonal<br />
Göteborg, sovrum 2000 0,06 Median, klinikpersonal<br />
Göteborg, sovrum 2000 0,07 Median, slumpade<br />
Malmö, arbetsmiljö 2003 0,17 Median, klinikpersonal<br />
Malmö, sovrum 2003 0,17 Median, klinikpersonal<br />
Malmö, sovrum 2003 0,11 Median, slumpade<br />
Stockholm, arbetsmiljö 2003 0,09 Median, klinikpersonal<br />
Stockholm, sovrum 2003 0,12 Median, klinikpersonal<br />
Stockholm, sovrum 2003 0,1 Median, slumpade<br />
Umeå, arbetsmiljö 2001 0,08 Median, klinikpersonal<br />
Umeå, sovrum 2001 0,07 Median, klinikpersonal<br />
Umeå, sovrum 2001 0,17 Median, slumpade<br />
Ref.<br />
nr<br />
56
Bilaga 2<br />
1 (12)<br />
SWEDISH ENVIRONMENTAL PROTECTION AGENCY<br />
Titus Kyrklund<br />
Tel: 08-698 1146<br />
titus.kyrklund<br />
@naturvardsverket.se<br />
PM<br />
2006-12-21 Dnr 530-5828-06<br />
Förslag till miljökvalitetsnormer <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och<br />
bens(a)pyren<br />
Uppdraget<br />
Målvärden <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren har nyligen antagits<br />
genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/107/EG vilket skall vara<br />
genom<strong>för</strong>t i svensk lagstiftning senast den 15 februari 2007.<br />
Regeringen har lämnat i uppdrag åt <strong>Naturvårdsverket</strong> att <strong>för</strong>eslå<br />
miljökvalitetsnormer <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren.<br />
<strong>Naturvårdsverket</strong> har tidigare erhållit ett liknande uppdrag men då enbart <strong>för</strong><br />
bens(a)pyren. Det tidigare uppdraget finns redovisat i Rapporten ”Nya<br />
miljökvalitetsnormer delmål <strong>för</strong> miljökvalitetsmålet Frisk luft” Rapport 5357,<br />
mars 2004.<br />
<strong>Naturvårdsverket</strong> uppdras att:<br />
• lämna <strong>för</strong>slag till nya miljökvalitetsnormer <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och<br />
bens(a)pyren.<br />
• redovisa hälso- och miljöeffekter av nu aktuella ämnen, uppmätta halter idag,<br />
utsläppskällor och prognoser.<br />
• göra en redovisning av de samhällsekonomiska konsekvenserna och<br />
konsekvenserna <strong>för</strong> verksamhetsutövare av <strong>för</strong>eslagna normer.<br />
• redovisa särskild beräkning av de kostnader som kan antas uppkomma med<br />
anledning av åtgärder som är nödvändiga <strong>för</strong> att normen skall kunna iakttas.<br />
• Uppskatta i hur stor omfattning mätning måste ske och beräkna kostnaden<br />
<strong>för</strong> detta.<br />
Den korta tiden <strong>för</strong> uppdraget innebär att utredningen har baserats på befintliga<br />
data om uppmätta halter. Nuvarande dataunderlag är i vissa fall knapphändigt,<br />
särskilt vad beträffar metallhalter i luft, vilket med<strong>för</strong> att konsekvensanalysen i<br />
vissa delar blir osäker.<br />
Uppdraget har genom<strong>för</strong>ts av Titus Kyrklund, Miljöeffektenheten samt Helen<br />
Wester, Enheten <strong>för</strong> miljöjuridik. En utredning har med hjälp av en konsult<br />
tagits fram som belyser hälsoeffekter, utsläpp och halter av de aktuella ämnena<br />
BESÖK: BLEKHOLMSTERRASSEN 36<br />
POST: 106 48 STOCKHOLM<br />
TEL: 08-698 10 00<br />
FAX: 08-20 29 25<br />
E-POST: NATUR@ NATURVARDSVERKET.SE<br />
INTERNET: WWW. NATURVARDSVERKET. SE
NATURVÅRDSVERKET 2 (12)<br />
samt kostnader <strong>för</strong> genom<strong>för</strong>ande av åtgärder <strong>för</strong> att klara<br />
miljökvalitetsnormerna och <strong>för</strong> behoven av kontroll av luftkvaliteten.<br />
Förslag till miljökvalitetsnormer<br />
Skälen till att halterna av metallerna och bens(a)pyren i omgivningsluften skall<br />
regleras är de effekter som utsläppen till luft av dessa ämnen kan <strong>för</strong>orsaka på<br />
människors hälsa och i miljön. De aktuella ämnena är alla cancerframkallande<br />
och det går inte att fastställa någon tröskel <strong>för</strong> skadlig verkan på människors<br />
hälsa.<br />
Direktivet 2004/107/EG<br />
Målvärde som inte bör överskridas från och med den 1/1 2013<br />
Bens(a)pyren 1 nanogram/m 3<br />
Arsenik 6 nanogram/m 3<br />
Kadmium 5 nanogram/m 3<br />
Nickel 20 nanogram/m 3<br />
Skyddsnivån <strong>för</strong> de olika ämnen som direktivet behandlar är tillräcklig <strong>för</strong><br />
metallerna, i stort motsvarar målnivån <strong>för</strong> metallerna den så kallade<br />
”lågrisknivån” med 1 extra cancerfall per 100 000 innevånare vid livslång<br />
exponering. Emellertid är skyddsnivån <strong>för</strong> bens(a)pyren i direktivet lägre, dvs<br />
motsvarar 10 fall av lungcancer per 100 000 innevånare som livstidsrisk, vilket<br />
överstiger den lågrisknivå som Institutet <strong>för</strong> Miljömedicin rekommenderar och<br />
som <strong>Naturvårdsverket</strong> som regel tillämpar. Det är där<strong>för</strong> angeläget att sträva<br />
efter en bättre skyddsnivå <strong>för</strong> bens(a)pyren än den som anges som målvärde i<br />
direktivet.<br />
EU-direktiven om luftkvalitet har i <strong>för</strong>sta hand in<strong>för</strong>ts i svensk lagstiftning i<br />
<strong>för</strong>ordningen (2001:527) om miljökvalitetsnormer <strong>för</strong> utomhusluft. Eftersom<br />
direktivet är ett minimidirektiv är det möjligt att gå längre än det som direktivet<br />
kräver.<br />
Förslag till miljökvalitetsnormer:<br />
Alternativ 1, miljökvalitetsnorm <strong>för</strong> bens(a)pyren på 0,5 ng/m 3 som<br />
årsmedelvärde bör inte överskridas efter 31 december 2009.<br />
<strong>Miljökvalitetsnormer</strong> <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>nickel</strong> och <strong>kadmium</strong> på samma nivå som<br />
direktivet som inte bör överskridas efter 31 december 2012.<br />
Alternativ 2, miljökvalitetsnormer <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>nickel</strong>, <strong>kadmium</strong> och<br />
bens(a)pyren på samma nivå som direktivet som inte bör överskridas efter 31<br />
december 2012.<br />
Motivering till alternativ 1 är:<br />
• Det är angeläget att sträva mot den ”lågrisknivå” som rekommenderas av<br />
Institutet <strong>för</strong> miljömedicin.<br />
• Riksdagen har fastställt ett delmål <strong>för</strong> bens(a)pyren ”Halten 0,3 ng/m 3 som<br />
årsmedelvärde ska i huvudsak underskridas år 2015.<br />
• En ”bör” norm är att <strong>för</strong>edra på grund av osäkerheten i befintliga haltdata.
NATURVÅRDSVERKET 3 (12)<br />
Vilka underlag har beaktats<br />
En genomgång har gjorts av lokala, regionala och nationella<br />
miljöövervakningsdata hos datavärden <strong>för</strong> luftkvalitet. Förutom mätdata i<br />
omgivningsluft har uppgifter om utsläpp från olika sektorer och olika<br />
punktkällor studerats <strong>för</strong> att kunna ge en uppfattning av storleksordningen på<br />
halter i de olika punktkällornas omgivningar.<br />
Tidigare skedde stora utsläpp av <strong>arsenik</strong> från smältverk som till exempel<br />
Rönnskärsverket. Idag domineras emellertid de kända industriutsläppen av<br />
<strong>arsenik</strong> av massaindustrin. Utsläppen av <strong>kadmium</strong> från svenska källor är av<br />
mindre betydelse. Mindre utsläpp sker från <strong>för</strong>bränning i massaindustrin samt<br />
från metallindustri och smältverk. Nickelemissioner sker från järn- och<br />
stålindustrin främst vid framställningen av rostfritt stål. De största<br />
anläggningarna som använder och emitterar <strong>nickel</strong> har ett årligt utsläpp kring<br />
200 – 300 kg <strong>nickel</strong> per år. Genom åtaganden enligt IPPC-direktivet kan utsläpp<br />
av främst <strong>arsenik</strong> och <strong>nickel</strong> via diffus damning komma att minska.<br />
Överlag är metallhalterna i omgivningsluften mycket låga i Sverige, även i<br />
storstäderna. Emellertid har <strong>för</strong>höjda halter av <strong>arsenik</strong> kunnat konstateras i<br />
Landskrona i anslutning till ett industriområde. Förhöjda halter av <strong>nickel</strong> har<br />
kunnat uppmätas på några få platser i anslutning till metallindustri i Avesta och<br />
Sandviken. Mätningarna är få och genom<strong>för</strong>da endast under kortare tidsperioder<br />
på utsatta platser i omedelbar närhet till industriområdena. Det är där<strong>för</strong> inte<br />
klarlagt om de <strong>för</strong>eslagna miljökvalitetsnormernas årsmedelvärden överskrids.<br />
Sammanfattningsvis riskeras överskridanden av de aktuella metallerna endast på<br />
några enstaka platser. Ytterligare kartläggning krävs <strong>för</strong> att göra en bättre<br />
bedömning av eventuella överskridanden av de <strong>för</strong>eslagna normvärdena och <strong>för</strong><br />
att identifiera källor till utsläppen.<br />
Ett syfte med direktivet är kartläggning av halter i omgivningsluften av de<br />
aktuella luft<strong>för</strong>oreningarna. Genom kraven på mätningar då<br />
utvärderingströsklarna överskrids ställs krav på kartläggning av halterna och<br />
bedömning av om miljökvalitetsnormerna överskrids på de platser där stickprov<br />
nu visat <strong>för</strong>höjda halter.<br />
De idag mest betydelsefulla utsläppen av bens(a)pyren är från vedeldning och i<br />
mindre grad från trafiken. Tidigare skedde betydande utsläpp från<br />
råframställning av aluminium. Dessa utsläpp är på väg att <strong>för</strong>svinna genom<br />
ändrad processteknik. Vissa utsläpp sker från koksverk men dessa bedöms idag<br />
vara av mindre betydelse.<br />
Kartläggning av bens(a)pyren har skett på ett antal orter med olika mycket vedeldning.<br />
Modellberäkningar också genom<strong>för</strong>ts på olika orter. Dessa mätningar<br />
och beräkningar har genom<strong>för</strong>ts under vinterhalvåret eller under en kortare tid då<br />
halterna varit höga. Under sommarhalvåret kan halterna antas vara mycket låga<br />
på grund av låga utsläpp och gynnsammare omblandning av luften.<br />
Den <strong>för</strong>eslagna miljökvalitetsnormen <strong>för</strong> bens(a)pyren enligt alternativ 1 klaras i<br />
de flesta tätorter. På platser med ogynnsam meteorologi och utbredd vedeldning<br />
riskerar normnivån 0,5 ng/m 3 som årsmedelvärde emellertid att överskridas.
NATURVÅRDSVERKET 4 (12)<br />
För alternativ 2 är överskridanden osannolika men de kan inte uteslutas under<br />
särskilda <strong>för</strong>hållanden i tätorter med ogynnsam meteorologi och utbredd vedeldning.<br />
Det är där<strong>för</strong> angeläget med lämpliga styrmedel <strong>för</strong> att minska utsläppen från<br />
vedeldning. Alternativ 1 ger ett bättre skydd och <strong>för</strong>bättrar möjligheterna att nå<br />
delmålet <strong>för</strong> bens(a)pyren.<br />
Uppskattning av kostnader<br />
Tidigare <strong>för</strong>slag på åtgärder <strong>för</strong> att minska utsläppen från vedeldning har<br />
inneburit krav på ackumulatortank eller krav på att uppfylla Boverkets<br />
byggregler. Emellertid saknar dessa åtgärder tillräckliga effekter på<br />
omgivningsluften enligt nyligen genom<strong>för</strong>da emissionsstudier i fält på befintliga<br />
pannor. Ska en önskad <strong>för</strong>bättring av luftkvaliteten uppnås så måste<br />
eldningsutrustning <strong>för</strong> helved uppnå de krav som motsvarar ”Svanen”-märkning<br />
eller ge motsvarande emissioner alternativt ger en övergång till pellets ännu<br />
lägre utsläpp.<br />
Det finns uppskattningsvis ca 30 000 pannor av äldre slag som bör bytas ut i de<br />
områden där normnivån 0,5 ng/m 3 som årsmedelvärde <strong>för</strong> bens(a)pyren riskerar<br />
att överskridas . Om andelen äldre pannor i dessa områden minskar till knappt<br />
20 % och byts ut mot ”Svanen” eller pellets, bedöms <strong>för</strong>slaget till<br />
miljökvalitetsnorm <strong>för</strong> bens(a)pyren på 0,5 ng/m 3 som årsmedelvärde kunna<br />
klaras. Med 35 års livslängd kan den årliga kostnaden uppskattas till mellan 120<br />
och 240 miljoner kr. Drygt hälften av alla pannor i landet är gamla och bör bytas<br />
ut ändå. Den faktiska merkostnaden blir alltså betydligt lägre. En<br />
miljökvalitetsnorm enligt alternativ 2 skulle inte med<strong>för</strong>a några merkostnader i<br />
utbyte av pannor. Det blir dock svårt att nå delmålet <strong>för</strong> bens(a)pyren på 0,3<br />
ng/m 3 till 2015 under sådana <strong>för</strong>hållanden. Normen är en så kallad ”bör” norm<br />
som ska uppfyllas ”i möjligaste mån”. Där<strong>för</strong> kan lämpliga styrmedel utformas<br />
så att eldningsutrustningen gradvis byts ut. På så sätt undviks ryckighet i<br />
marknaden. Om beslut om effektiva styrmedel kommer till stånd så kan en<br />
miljökvalitetsnorm <strong>för</strong> bens(a)pyren på 0,5 ng/m 3 i huvudsak klaras till 31<br />
december 2009.<br />
Den årliga kostnaden <strong>för</strong> att byta ut de pannor av äldre slag i de områden där<br />
miljökvalitetsnormen riskerar att överskridas är mellan 120 och 240 miljoner kr.<br />
Styrmedel bör utformas så att eldningsutrustningen gradvis byts ut.<br />
Direktivet ställer vissa minimikrav på kontroll av luftkvaliteten med avseende på<br />
de aktuella luft<strong>för</strong>oreningarna i bakgrund.
NATURVÅRDSVERKET 5 (12)<br />
Antal mätplatser i bakgrundsmiljö<br />
Bens(a)pyren As, Cd, Ni<br />
Antal mätplatser<br />
med halter över övre 4 4<br />
utvärderingströskeln<br />
som krävs<br />
Antal pågående<br />
mätningar med<br />
tillräckliga mätkrav<br />
2 3<br />
För bens(a)pyren bör ytterligare 2 stationer bekostas av staten och <strong>för</strong><br />
metallmätningarna bör ytterligare en bekostas av staten.<br />
I tabellen nedan anges behovet av luftkvalitetskontroll i tätortsmiljö där halterna<br />
överstiger övre utvärderingströskeln 0,4 ng/m 3 , antal mätningar på årsbas, om<br />
miljökvalitetsnomen in<strong>för</strong>s med kontrollkrav på kommunnivå.<br />
Totalt antal mätplatser <strong>för</strong>delat på ortens storlek<br />
Storlek på<br />
kommun<br />
Antal mätplatser <strong>för</strong><br />
bens(a)pyren<br />
Antal mätplatser <strong>för</strong><br />
As, Cd, Ni 2)<br />
>250 000 3 1) 3 1)<br />
>30 000 5 (3-5) 2<br />
NATURVÅRDSVERKET 6 (12)<br />
mätningar av metallnedfall bedöms inte behöva ut<strong>för</strong>as utöver det som mäts<br />
inom nederbördskemiska nätet och EMEP.<br />
Tillkommande kostnader <strong>för</strong> luftkvalitetskontroll i tätorter om<br />
miljökvalitetsnomen in<strong>för</strong>s med kontrollkrav på kommunnivå anges i tabellen<br />
nedan. I vissa fall kan behov finnas att kontrollera flera av de aktuella<br />
metallerna. Detta med<strong>för</strong> ingen ytterligare kostnad.<br />
Kostnader <strong>för</strong> mätningar i tätorter <strong>för</strong>delat på ortens storlek<br />
Storlek på<br />
Bens(a)pyren<br />
As, Cd, Ni<br />
kommun<br />
>250 000 3 x78 000 = ca 240 000 3x66 000 =ca 200 000<br />
>30 000 5x78000 = ca 400 000 2x66 000 = ca 130 000<br />
NATURVÅRDSVERKET 7 (12)<br />
är det möjligt att gå längre än det direktivet kräver, vilket <strong>Naturvårdsverket</strong><br />
<strong>för</strong>eslår <strong>för</strong> bens(a)pyren.<br />
Målvärdena ska enligt direktivet ”i möjligaste mån uppnås”. Direktivets<br />
målvärden bör där<strong>för</strong> tolkas som motsvarande en ”bör” norm i svensk rätt (jfr 1<br />
§ <strong>för</strong>ordningen om miljökvalitetsnormer <strong>för</strong> utomhusluft).<br />
Faktaruta miljökvalitetsnormer, Handbok 2006:2, sid 24-25<br />
Skall-normer<br />
Med skall-normer menas de normer som skall uppfyllas till en viss angiven tidpunkt. Utifrån en<br />
enskild mätning på en plats är det svårt att avgöra om en miljökvalitetsnorm är överträdd eller<br />
uppfylld. En orsak till detta kan vara att mätningen inte uppfyller de kvalitetskrav som anges i<br />
kapitel 4, t.ex. med avseende på tidstäckning. Men även om mätningen pågått under ett helt<br />
kalenderår kan det vara svårt att dra slutsatser om aktuell norm är uppfylld (ej överträdd) i<br />
kommunen. Viktiga frågor är om mätplatsen är representativ <strong>för</strong> de platser i kommunen där<br />
halterna kan <strong>för</strong>väntas vara höga och där människor vistas samt om mätperioden är representativ<br />
<strong>för</strong> de yttre <strong>för</strong>hållanden som normalt råder på platsen.<br />
En skall-norm är överträdd <strong>för</strong>st när <strong>för</strong>oreningshalten, <strong>för</strong> ett eller flera tidsmedelvärden<br />
(årsmedelvärde, dygnsmedelvärde eller timmedelvärde), överskrids under ett normalt år.<br />
Bör-normer<br />
För bör-normer <strong>för</strong> luft anges att de är överträdda endast om överskridandet beror på:<br />
• ”verksamheter eller åtgärder som varaktigt och i betydande omfattning<br />
motverkar möjligheterna att inte överskrida <strong>för</strong>oreningsnivån och<br />
• att rimliga åtgärder inte vidtagits <strong>för</strong> att undvika att <strong>för</strong>oreningsnivån<br />
överskrids”.<br />
Vid bedömning av om en bör-norm är överträdd bör därutöver bedömning göras av om börnormens<br />
värden överskrids under ett normalt år.<br />
Detta innebär att en bör-norm <strong>för</strong> utomhusluft är överträdd då det bedömts att<br />
normens värden är överskridna under ett normalt år, överskridandet beror på<br />
verksamheter som varaktigt ger ett dominerande bidrag till överskridandet och<br />
rimliga åtgärder inte redan har vidtagits <strong>för</strong> att begränsa dess störningar. Det är<br />
den som skall tillämpa lagstiftningen som är skyldig att göra bedömningen av<br />
om normen är överträdd.<br />
Förslag till <strong>för</strong>ordningsändring<br />
Följande nya miljökvalitetsnormer <strong>för</strong>eslås i <strong>för</strong>ordning (2001:527) om<br />
miljökvalitetsnormer <strong>för</strong> utomhusluft <strong>för</strong> att genom<strong>för</strong>a artikel 3.1 i direktivet:<br />
8 b § Till skydd <strong>för</strong> människors hälsa skall det eftersträvas att <strong>arsenik</strong> efter den<br />
31 december 2012 inte <strong>för</strong>ekommer i utomhusluft med mer än 6 nanogram per<br />
kubikmeter luft <strong>för</strong> den totala genomsnittliga mängden i PM 10 fraktionen under<br />
ett kalenderår (årsmedelvärde).<br />
8 c § Till skydd <strong>för</strong> människors hälsa skall det eftersträvas att <strong>kadmium</strong> efter den<br />
31 december 2012 inte <strong>för</strong>ekommer i utomhusluft med mer än 5 nanogram per<br />
kubikmeter luft <strong>för</strong> den totala genomsnittliga mängden i PM 10 fraktionen under<br />
ett kalenderår (årsmedelvärde).
NATURVÅRDSVERKET 8 (12)<br />
8 d § Till skydd <strong>för</strong> människors hälsa skall det eftersträvas att <strong>nickel</strong> efter den<br />
31 december 2012 inte <strong>för</strong>ekommer i utomhusluft med mer än 20 nanogram per<br />
kubikmeter luft <strong>för</strong> den totala genomsnittliga mängden i PM 10 fraktionen under<br />
ett kalenderår (årsmedelvärde).<br />
8 e § Till skydd <strong>för</strong> människors hälsa skall det eftersträvas att bens(a)pyren efter<br />
den 31 december 2009 inte <strong>för</strong>ekommer i utomhusluft med mer än 0,5 nanogram<br />
per kubikmeter luft under ett kalenderår (årsmedelvärde).<br />
Andrahandsalternativ till 8 e §<br />
8 e § Till skydd <strong>för</strong> människors hälsa skall det eftersträvas att bens(a)pyren efter<br />
den 31 december 2012 inte <strong>för</strong>ekommer i utomhusluft med mer än 1 nanogram<br />
per kubikmeter luft under ett kalenderår (årsmedelvärde).<br />
Förteckningskrav – artikel 3.2- 3.3<br />
I artikel 3.2-3.3 finns ett krav på medlemsstaterna att upprätta en <strong>för</strong>teckning<br />
över de zoner och den tätbebyggelse där nivåerna <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong><br />
och bens(a)pyren understiger eller överskrider målvärdena. För det fall att<br />
värdena understiger målvärdena ska medlemsstaterna hålla kvar nivåerna <strong>för</strong><br />
dessa <strong>för</strong>oreningar under de respektive målvärdena. För det fall att målvärdena<br />
överskrids ska medlemsstaterna ska uppge de områden där överskridandet har<br />
inträffat och de källor som bidrar till överskridandet.<br />
Motsvarande bestämmelser finns i artikel 4 och 5 i direktiv 2002/37/EG om<br />
ozon i luften som har genom<strong>för</strong>ts i svensk rätt genom 12 a § <strong>för</strong>ordningen om<br />
miljökvalitetsnormer <strong>för</strong> utomhusluft. Artikel 3.1 <strong>för</strong>eslås genom<strong>för</strong>as genom<br />
ändringar i samma bestämmelse.<br />
Förslag till <strong>för</strong>ordningsändring<br />
12 a § <strong>för</strong>ordningen om miljökvalitetsnormer <strong>för</strong> utomhusluft <strong>för</strong>eslås få<br />
följande lydelse (ändring i kursivt):<br />
<strong>Naturvårdsverket</strong> skall upprätta de <strong>för</strong>teckningar över zoner och tätbebyggelse<br />
som behövs till följd av artiklarna 3-5 i Europaparlamentets och rådets direktiv<br />
2002/3/EG av den 12 februari 2002 om ozon i luften samt till följd av artikel<br />
3.2-3.3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/107/EG av den 15<br />
december 2004 om <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, kvicksilver, <strong>nickel</strong> och polycykliska<br />
aromatiska kolväten i luften.<br />
Krav på mätningar – artikel 4.1<br />
Direktivets krav på obligatoriska mätningar (artikel 4.1) <strong>för</strong>eslås genom<strong>för</strong>as<br />
genom 10 § <strong>för</strong>ordningen om miljökvalitetsnormer <strong>för</strong> utomhusluft.<br />
Bestämmelsen innebär redan idag att varje kommun skall kontrollera att<br />
miljökvalitetsnormerna uppfylls inom kommunen. Bestämmelsen behöver<br />
således inte ändras <strong>för</strong> att genom<strong>för</strong>a direktivet. Kontrollen ska ske genom<br />
mätningar, beräkningar eller annan objektiv uppskattning vilket är i linje med<br />
direktivet.
NATURVÅRDSVERKET 9 (12)<br />
Hur ska mätningarna gå till – artikel 4.3-4.5 och 4.7-4.13<br />
I artikel 4.3-5 och 4.7 ställs krav på hur mätningarna ska gå till. Dessa krav<br />
<strong>för</strong>eslås genom<strong>för</strong>as genom <strong>Naturvårdsverket</strong>s <strong>för</strong>eskrifter om kontroll av<br />
miljökvalitetsnormer <strong>för</strong> utomhusluft (NFS 2006:3). Dessa <strong>för</strong>eskrifter kommer<br />
att ses över i syfte att genom<strong>för</strong>a direktiv 2004/107. Vissa av kraven i direktivet<br />
är redan idag genom<strong>för</strong>da genom gällande <strong>för</strong>eskrifter. Som exempel kan<br />
nämnas artikel 4.3-4 som motsvaras av krav i 3 § i NFS 2006:3, och artikel 4.5<br />
som motsvaras av krav i 4 § NFS 2006:3.<br />
Utvärderingströsklar – artikel 4.6<br />
I bilaga 2 i direktivet anges de övre och nedre utvärderingströsklar som ska<br />
fastställas <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren.<br />
Förslag till <strong>för</strong>ordningsändring<br />
Bilaga 1 till <strong>för</strong>ordningen om miljökvalitetsnormer <strong>för</strong> utomhusluft <strong>för</strong>eslås<br />
kompletteras enligt följande:<br />
Arsenik<br />
Övre tröskel<br />
Nedre tröskel<br />
Kadmium<br />
Övre tröskel<br />
Nedre tröskel<br />
Nickel<br />
Övre tröskel<br />
Nedre tröskel<br />
Föroreningsnivån överskrider 3,6 nanogram per<br />
kubikmeter luft <strong>för</strong> den totala genomsnittliga<br />
mängden i PM10 fraktionen under ett kalenderår<br />
(årsmedelvärde).<br />
Föroreningsnivån överskrider 2,4 nanogram per<br />
kubikmeter luft <strong>för</strong> den totala genomsnittliga<br />
mängden i PM10 fraktionen under ett kalenderår<br />
(årsmedelvärde).<br />
Föroreningsnivån överskrider 3 nanogram per<br />
kubikmeter luft <strong>för</strong> den totala genomsnittliga<br />
mängden i PM10 fraktionen under ett kalenderår<br />
(årsmedelvärde).<br />
Föroreningsnivån överskrider 2 nanogram per<br />
kubikmeter luft <strong>för</strong> den totala genomsnittliga<br />
mängden i PM 10 fraktionen under ett kalenderår<br />
(årsmedelvärde).<br />
Föroreningsnivån överskrider 14 nanogram per<br />
kubikmeter luft <strong>för</strong> den totala genomsnittliga<br />
mängden i PM 10 fraktionen under ett kalenderår<br />
(årsmedelvärde).<br />
Föroreningsnivån överskrider 10 nanogram per<br />
kubikmeter luft <strong>för</strong> den totala genomsnittliga<br />
mängden i PM 10 fraktionen under ett kalenderår<br />
(årsmedelvärde).
NATURVÅRDSVERKET 10 (12)<br />
Bens(a)pyren<br />
Övre tröskel<br />
Nedre tröskel<br />
Föroreningsnivån överskrider 0,4 nanogram per<br />
kubikmeter luft under ett kalenderår (årsmedelvärde).<br />
Föroreningsnivån överskrider 0,3 nanogram per<br />
kubikmeter luft under ett kalenderår (årsmedelvärde).<br />
Andrahandsalternativ till: Utvärderingströsklar - artikel 4.6<br />
Bens(a)pyren<br />
Övre tröskel<br />
Nedre tröskel<br />
Föroreningsnivån överskrider 0,6 nanogram per<br />
kubikmeter luft under ett kalenderår (årsmedelvärde).<br />
Föroreningsnivån överskrider 0,4 nanogram per<br />
kubikmeter luft under ett kalenderår (årsmedelvärde).<br />
Rapportering – artikel 5<br />
Rapporteringskrav finns i artikel 5 i direktivet. Medlemsstaterna ska lämna<br />
uppgifter om aktuella zoner och tätbebyggelse, områden där värdena överskrids,<br />
de utvärderade koncentrationsvärdena, orsakerna till överskridandet och de<br />
källor som bidrar till detta och befolkningen som exponeras <strong>för</strong> sådana<br />
överskridanden. Medlemsstaterna ska också rapportera alla uppgifter som<br />
utvärderats enligt artikel 4 om de inte redan har rapporterats i enlighet med<br />
rådets beslut 97/10/EG. Uppgifterna ska lämnas <strong>för</strong> varje kalenderår senast den<br />
30 september det påföljande året och ska <strong>för</strong>sta rapporteringstillfället hän<strong>för</strong>a sig<br />
till det kalenderår som följer efter den 15 februari 2007.<br />
Denna bestämmelse <strong>för</strong>eslås genom<strong>för</strong>as genom ett tillägg i 20 § <strong>för</strong>ordningen<br />
om miljökvalitetsnormer <strong>för</strong> utomhusluft.<br />
Förslag till <strong>för</strong>ordningsändring<br />
20 § <strong>för</strong>ordningen om miljökvalitetsnormer <strong>för</strong> utomhusluft <strong>för</strong>eslås få följande<br />
lydelse (ändringar i kursivt).<br />
<strong>Naturvårdsverket</strong> skall fullgöra de uppgifter i fråga om rapportering till<br />
Europeiska kommissionen som framgår av:<br />
5. artikel 5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/107/EG av den 15<br />
december 2004 om <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, kvicksilver, <strong>nickel</strong> och polycykliska<br />
aromatiska kolväten i luften.<br />
Information till allmänheten - artikel 7<br />
Direktivet reglerar även frågan om vilken information allmänheten ska få om<br />
koncentrationerna av <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, kvicksilver, <strong>nickel</strong> och bens(a)pyren.<br />
Informationen ska vara tydlig och begriplig och finnas tillgänglig <strong>för</strong><br />
allmänheten och berörda organisationer. Det ska dels finnas information om<br />
koncentrationerna av nämnda ämnen i luften och uppgifter om varje årligt<br />
överskridande av målvärdena. Om ett överskridande sker ska orsakerna till och<br />
det berörda området anges. Informationen ska omfatta en kort utvärdering med<br />
avseende på målvärdena och relevanta uppgifter om hälsoeffekter och<br />
miljöpåverkan. Informationen ska göras tillgänglig med hjälp av internet.
NATURVÅRDSVERKET 11 (12)<br />
Förslag till <strong>för</strong>ordningsändring<br />
17 § <strong>för</strong>ordningen om miljökvalitetsnormer i utomhusluft <strong>för</strong>eslås få följande<br />
lydelse (ändringarna i kursivt):<br />
Kommunerna skall på lämpligt sätt tillhandahålla aktuell information om<br />
koncentrationerna av kväveoxid och kväveoxider, svaveldioxid, kolmonoxid,<br />
bly, bensen och partiklar, samt <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>, kvicksilver, <strong>nickel</strong> och<br />
bens(a)pyren.<br />
Övriga <strong>för</strong>slag till <strong>för</strong>ordningsändringar<br />
Begreppet ”storstäder” i 3, 5, 7, 11 och 12 a § <strong>för</strong>ordningen om<br />
miljökvalitetsnormer <strong>för</strong> utomhusluft <strong>för</strong>eslås ersättas med begreppet<br />
”tätbebyggelse”, dels eftersom det är det begrepp som används i direktiven om<br />
miljökvalitetsnormer <strong>för</strong> luft, och dels <strong>för</strong> att få en vidare tillämpning av<br />
bestämmelserna.<br />
Förslag till mindre <strong>för</strong>ändringar i 9 §, 7 § och 12 § <strong>för</strong>ordningen om<br />
miljökvalitetsnormer <strong>för</strong> utomhusluft:<br />
9 a § Till skydd <strong>för</strong> människors hälsa och i den<br />
utsträckning som det är möjligt med<br />
hänsyn till hur ozonbildande ämnen<br />
transporteras i luften och bildar ozon,<br />
skall det eftersträvas att ozon efter den 31<br />
december 2009 inte <strong>för</strong>ekommer i<br />
utomhusluft med mer än i genomsnitt 120<br />
mikrogram per kubikmeter luft.<br />
Genomsnittsvärdet skall avse ett<br />
dygnsvärde som beräknas på följande<br />
sätt. Ett åttatimmarsgenomsnitt skall<br />
bestämmas <strong>för</strong> varje timme. Varje<br />
åttatimmarsgenomsnitt bestäms som<br />
medelvärdet av de åtta senaste timmarnas<br />
uppmätta värden. Dygnsvärdet bestäms<br />
som det högsta av de under dygnet<br />
bestämda tjugofyra<br />
åttatimmarsgenomsnitten. Det <strong>för</strong>sta<br />
åttatimmarsgenomsnittet avser tiden från<br />
kl. 17.00 det närmast <strong>för</strong>egående dygnet<br />
till kl. 1.00 det aktuella dygnet och det<br />
sista åttatimmarsgenomsnittet avser tiden<br />
från kl. 16.00 det aktuella dygnet till kl.<br />
24.00 samma dygn.<br />
Föreslagen ändring:<br />
Alternativ 1)<br />
Till skydd <strong>för</strong> människors hälsa och i den<br />
utsträckning som det är möjligt med<br />
hänsyn till hur ozonbildande ämnen<br />
transporteras i luften och bildar ozon,<br />
skall det eftersträvas att ozon efter den 31<br />
december 2009 inte <strong>för</strong>ekommer i<br />
utomhusluft med mer än 120 mikrogram<br />
per kubikmeter luft som ett högsta<br />
åttatimmarsmedelvärde <strong>för</strong> varje dygn.<br />
Det högsta åttatimmarsmedelvärdet <strong>för</strong><br />
koncentrationen under ett dygn skall<br />
beräknas som ett glidande<br />
åttatimmarsmedelvärde och uppdateras<br />
varje timme. Ett åttatimmarsmedelvärdet<br />
skall bestämmas <strong>för</strong> varje timme på<br />
dygnet. Varje åttatimmarsmedelvärde<br />
som beräknas på detta sätt hör till den<br />
dag då medelvärdet slutar, dvs. det <strong>för</strong>sta<br />
medelvärdet <strong>för</strong> en dag är värdet från kl.<br />
17.00 <strong>för</strong>egående dag till kl. 01.00 den<br />
aktuella dagen och det sista medelvärdet<br />
<strong>för</strong> dagen är det som sträcker sig från kl.<br />
16.00 till kl. 24.00.<br />
Kommentar,<br />
• Nuvarande text är felaktig eftersom<br />
genomsnitt felaktigt syftar på<br />
kubikmeter luft.<br />
Förslaget är att använda uttrycket<br />
”glidande 8-timmarsvärde” som används i<br />
den svenska översättningen av EUkommissionens<br />
<strong>för</strong>slag till nytt
NATURVÅRDSVERKET 12 (12)<br />
7 § 1. i genomsnitt 20 mikrogram per<br />
kubikmeter luft under perioden den 31<br />
oktober t.o.m. den 31 mars<br />
(vintermedelvärde), och<br />
12 § Om tidigare mätningar eller beräkningar<br />
enligt 10 och 11 §§ under en representativ<br />
tidsrymd visar att värdet <strong>för</strong> respektive<br />
genomsnittsperiod<br />
1. överstiger den övre<br />
utvärderingströskeln enligt bilaga 1, skall<br />
kontrollen ske genom mätning som kan<br />
kompletteras med beräkning,<br />
2. understiger den övre<br />
utvärderingströskeln enligt bilaga 1, får<br />
kontrollen ske genom en kombination av<br />
mätning och beräkning,<br />
luftdirektiv. Detta begrepp har tidigare<br />
använts i svensk lagstiftning om<br />
luftkvalitet.<br />
Föreslagen ändring:<br />
i genomsnitt 20 mikrogram per<br />
kubikmeter luft under perioden den 1<br />
oktober t.o.m. den 31 mars (medelvärde<br />
<strong>för</strong> vinterhalvår), och<br />
Föreslagen ändring:<br />
Om tidigare mätningar eller beräkningar<br />
enligt 10 och 11 §§ under en representativ<br />
tidsrymd visar att värdet <strong>för</strong> respektive<br />
genomsnittsperiod<br />
1. överstiger den övre<br />
utvärderingströskeln enligt bilaga 1, skall<br />
kontrollen ske genom kontinuerlig<br />
mätning som kan kompletteras med<br />
beräkning,<br />
2. understiger den övre<br />
utvärderingströskeln enligt bilaga 1, får<br />
kontrollen ske genom en kombination av<br />
indikativ mätning och beräkning,<br />
Kommentar,<br />
• Vi anser att begreppen ”kontinuerlig<br />
mätning” och ”indikativ mätning” i<br />
stället bör användas eftersom detta<br />
tydliggör vilken typ av mätning som<br />
ska ut<strong>för</strong>as enligt de krav på<br />
datakvalitet som ställs i direktivet när<br />
halterna överstiger respektive<br />
understiger den övre<br />
utvärderingströskeln.
<strong>Miljökvalitetsnormer</strong><br />
<strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>,<br />
<strong>nickel</strong> och bens(a)pyren<br />
rapport 5882<br />
NATURVÅRDSVERKET<br />
isbn 978-91-620-5882-1<br />
Issn 0282-7298<br />
Rapporten utgör underlag till ett regeringsuppdrag om<br />
genom<strong>för</strong>ande av det fjärde dotterdirektivet till ramdirektivet<br />
<strong>för</strong> luft.<br />
I rapporten ingår även som bilaga redovisningen av<br />
regeringsuppdraget. I denna presenteras <strong>Naturvårdsverket</strong>s<br />
<strong>för</strong>slag till miljökvalitetsnormer <strong>för</strong> <strong>arsenik</strong>, <strong>kadmium</strong>,<br />
<strong>nickel</strong> och bens(a)pyren.<br />
<strong>Naturvårdsverket</strong> 106 48 Stockholm. Besöksadress: Stockholm - Valhallavägen 195, Östersund - Forskarens väg 5 hus Ub, Kiruna - Kaserngatan 14.<br />
Tel: +46 8-698 10 00, fax: +46 8-20 29 25, e-post: registrator@naturvardsverket.se Internet: www.naturvardsverket.se Beställningar Ordertel: +46 8-505 933 40,<br />
orderfax: +46 8-505 933 99, e-post: natur@cm.se Postadress: CM-Gruppen, Box 110 93, 161 11 Bromma. Internet: www.naturvardsverket.se/bokhandeln