TÖNNERSJÖHEDENS FÖRSÖKSPARK . I HALLAND
TÖNNERSJÖHEDENS FÖRSÖKSPARK . I HALLAND
TÖNNERSJÖHEDENS FÖRSÖKSPARK . I HALLAND
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
446 CARL MALMSTRöM<br />
vissa partier äro sluttande, andra plana eller svagt kupolformigt välvda. Vegetationsförhållandena<br />
äro ävenledes växlande.<br />
Skålbäckentorvmarker av typ I förekomma på en del ställen inom<br />
försöksparken. Till denna typ höra undersökningsområdets största torvmarker,<br />
Långemosse samt Ryåsa- och Smeahultemossarna ( = torvmarkerna 53, 70,<br />
88 och 97) samt fyra helt små torvmarker (torvmarkerna 8,1 32, 55 och 74).<br />
Av nämnda stora torvmarker ligger Långemosse helt och hållet inom försöksparken,<br />
de två andra däremot endast till en mindre del. -För att närmare<br />
illustrera denna torvmarkstyp, vilken är den med hänsyn till ytformer och<br />
dräneringssystem mest typiska högmossebildningen inom försöksparken, vill<br />
jag ge en kort beskrivning av Långemosse.<br />
Långemosse är en c:a 1,4 km lång torvmark, vilken i likhet med flertalet av försöksparkens<br />
sjöar har en långsträckt form med huvudsaklig orientering i nordost-sydvästlig<br />
riktning. Långemosse består av tvenne olika partier, Övre och Nedre<br />
Långemosse, vilka äro förbundna med varandra endast genom helt grunda torvbildningar<br />
men vilka i hydrologiskt hänseende knappast ha någon förbindelse.<br />
Bägge. områdena omfatta delvis mycket djupa skålbäcken. Inom Nedre Långemosse<br />
ha djup mellfm g-ro m observerats, och inom Övre Långemosse ligger<br />
bottnen på flera ställen på 6 m:s djup. Huru bäckenkonfigurationen i övrigt ter<br />
sig inom de båda områdena framgår av profilerna D och E (se fig. 52 och 53).<br />
Bägge partierna mottaga tillflöden från sidorna. Dessa äro dock ganska små utom<br />
inom den allra nedersta delen av Övre Långemosse, dit ganska kraftig vattentillrinning<br />
äger rum från bredvidliggande torvmarksområden (torvmarkerna 71,<br />
72, och 77).<br />
Avrinningen från Nedre Långemosse sker till stor del genom ett avrinningsstråk,<br />
som tager sin början inom torvmarksområdets nordvästra hörn och genom vilket<br />
överloppsvattnet från mossen ledes förbi Ågarp ned till Fylleån. Övre Långemosse<br />
däremot avvattnas i främsta rummet söderut genom ett avrinningsstråk, benämnt<br />
Flyet (= torvmark 54), till Balasjön. En mycket liten del av översta partiet av<br />
Övre Långemosse avvattnas dock norrut genom avrinningsstråk mot Fylleån. Se<br />
vidare kartan fig. 49, vilken bättre än ord åskådliggör ifrågavarande torvmarkers<br />
till- och avrinningsförhållanden.<br />
Inom såväl Övre som Nedre Långemosse höjer sig massplanet tydligt över laggpartierna,<br />
ehuru denna höjning varierar ganska mycket inom olika delar av dessa<br />
mosseområden. Den största uppmätta höjdskillnaden mellan massplan och lagg<br />
belöper sig dock endast till r m, och detta är inom de partier av Nedre<br />
Långemosse, där profil D skär densamma.<br />
Laggpartierna ligga i allmänhet tämligen plant utom närmast fastmarksstränderna,<br />
där ofta en svag uppklättring av torvbildningarna till följd av kantdämningsförsumpning<br />
(se MALMSTRÖM 1931, sid. 82) förmärkes. -Inom Långemosse<br />
äro laggpartierna i regel mycket blöta, och blöthetsgraden ökar ju närmare<br />
man kommer torvmarksbäckenas avloppströsklar. Inom vissa sträckor av<br />
laggbältena ha verkliga laggbäckar utbildats. Ifrågavarande skålbäckentorvmarker<br />
på morän ha sålunda ett mycket tydligt u t bilda t ytligt dränerings-<br />
1 Torvmark 8 (den s. k. Jordeldan) har dock genom massbrand för cirka 70 år sedan<br />
helt förstörts inom laggpartierna.