TÖNNERSJÖHEDENS FÖRSÖKSPARK . I HALLAND
TÖNNERSJÖHEDENS FÖRSÖKSPARK . I HALLAND
TÖNNERSJÖHEDENS FÖRSÖKSPARK . I HALLAND
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
TöNNERSJöHEDENS FöRSöKSPARK I <strong>HALLAND</strong> 419<br />
Vi finna av dessa vegetationsartalyser, att gräsen och bland dem särskilt<br />
Agrostis-arterna ökat högst betydligt å den brända ytan.<br />
Hur detta eldhärjade ljungmarksområde i övrigt ter sig framgår av vidstående<br />
bild, fig. 42.<br />
3· Fuktängar.<br />
Med fuktängar förstås gräs- eller halvgräsrika växtsamhällen, som äro<br />
bundna till tydligt fuktiga ståndorter, men där ingen eller endast helt obetydlig<br />
torvbildning i vanlig mening äger rum. Fuktigheten framkallas av ett högt<br />
grundvattenstånd.<br />
Fuktängar träffas flerstädes inom försöksparken. Allmännast förekomma<br />
desamma inom Agarps rullstens-terränger i där befintliga åsgropar (se fig. 43).<br />
Inom fuktängar träffas inga träd. Dock kunna stundom enstaka trädplantor<br />
förekomma, men dessa sakna utvecklingsmöjligheter, delvis beroende på<br />
åsgroparnas stora frostländighet. Ä ven buskar och ris äro fåtaliga eller saknas.<br />
De växter, som framför allt karaktärisera fuktängarna, äro trådtåg (Jun-<br />
cus filiformis), hirsstarr (Carex panicea), blåtåtel (Molinia coerulea) och olika<br />
ven (Agrostis)-arter. Dessa förekomma dock sällan tillsammans i lika frekvens,<br />
utan någon av arterna plägar förhärska. Man kan härigenom urskilja fyra<br />
mer eller mindre skilda typer a v fuktängar, nämligen: J uncus filiformis-,<br />
Carex panicea-, Agrostis- och Malinia coerulea-fuktängen. Av dessa olika<br />
fuktängstyper uppträder Juncus filiformis-fuktängen i regel på de våtaste<br />
platserna och Malinia-fuktängen på de minst fuktiga.<br />
På grund av nämnda skillnader i typernas fuktighetskrav finner man dem<br />
ofta uppträda sida vid sida i en ganska utpräglad zonering; längst ut, där<br />
fuktigheten är som störst, träffas ]uncus filiformis-samhället, därefter Carex<br />
panicea- och Agrostis-samhällena och till slut inom fuktängens ytterpartier,<br />
där fuktigheten är som minst, Malinia coerulea-samhället.<br />
Den floristiska sammansättningen av dessa olika fuktängstyper framgår<br />
närmare av nedanstående vegetationsanalyser:<br />
1. ]uncus filiformis-fuktängen. Provyta Io inom Ågarp-området. (Ant. utförd<br />
2 / 10 1931.)<br />
Trädplantor: saknas.<br />
Buskar och ris: saknas.<br />
Gräs, halvgräs och örter: y. - ]uncus filiformis r-y, Galium palustre t,<br />
Ranunculus f lammula t, M entha arvensis e-t,<br />
Potentilla erecta e+, Agrostis canina e, Carex<br />
panicea e, Galium saxatile e, Glyceria fluitans e,<br />
Hydrocotyle vulgaris e, Lysimachia vulgaris e,<br />
M olinia coerulea e, Sieglingia decumbens e,<br />
Veronica scutellata e.