Rasism, kön och sexualitet - Statens folkhälsoinstitut
Rasism, kön och sexualitet - Statens folkhälsoinstitut
Rasism, kön och sexualitet - Statens folkhälsoinstitut
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
52 RASISM, KÖN OCH SEXUALITET<br />
Både <strong>kön</strong> <strong>och</strong> <strong>sexualitet</strong> kan således betraktas som sociala konstruktioner i <strong>och</strong> med att<br />
de förändras över tid <strong>och</strong> formas av processer i sin samtid. Robert Connell (1999: 95)<br />
beskriver <strong>kön</strong> som ”ett sätt att organisera social praktik” <strong>och</strong> han menar att det är ”en<br />
historisk process som inbegriper kroppen.” Vissa forskare väljer att använda genus<br />
istället för <strong>kön</strong> för att poängtera just dess sociala konstruktion (se Lundgren-Gothlin,<br />
1999). 24<br />
Den normativa hetero<strong>sexualitet</strong>en<br />
Inom samhällsvetenskapen har frågan om hetero<strong>sexualitet</strong> traditionellt inte getts mycket<br />
utrymme. Tvärtom har mycket av social teoribildning vilat på en föreställning om<br />
hetero<strong>sexualitet</strong> som något tämligen oproblematiskt. Likaså har många feministiska<br />
analyser stannat vid en förutsatt hetero<strong>sexualitet</strong>. Epstein (1996) belyser exempelvis hur<br />
feministiska analyser som undersökt vilka gränser som anses finnas för ett accepterat<br />
manligt <strong>och</strong> kvinnligt beteende ofta bortsett från att dessa samtidigt skolar män <strong>och</strong><br />
kvinnor till en normativ hetero<strong>sexualitet</strong>. Dessa begränsningar har utmanats av den<br />
teoribildning som kallas queerteori.<br />
Genom queerteori undersöks <strong>och</strong> problematiseras hur hetero<strong>sexualitet</strong>en har blivit, <strong>och</strong><br />
hur den fortsätter att vara, normen för vad som anses vara en accepterad, normal <strong>och</strong> till<br />
<strong>och</strong> med naturlig <strong>sexualitet</strong>. Hetero<strong>sexualitet</strong>snormen definierar ut alla andra sexuella<br />
praktiker, sexuella identiteter eller gränsöverskridande <strong>kön</strong>sidentiteter (så som homo<strong>sexualitet</strong>,<br />
bi<strong>sexualitet</strong> eller trans<strong>sexualitet</strong>) <strong>och</strong> gör dem avvikande, onormala eller icke<br />
önskvärda. Queerteorin studerar hur det ”normala blir normalt” istället för att enbart<br />
fokusera ”avvikelser från normen” (se Borgström, 1998). Queerteoretiska analyser<br />
synliggör hur denna ”obligatoriska” hetero<strong>sexualitet</strong> finns institutionaliserad <strong>och</strong> hur<br />
den kommer till uttryck i alla de rättigheter som är förbehållna människor som lever i<br />
heterosexuella relationer eller identifierar sig som heterosexuella, samt i samhällets<br />
tillkortakommanden vad gäller att kunna skydda människor med andra sexuella<br />
identiteter från våld <strong>och</strong> trakasserier.<br />
Medan feminismen sedan länge har utmanat stereotyper kring både kvinnlighet <strong>och</strong><br />
manlighet <strong>och</strong> ofta försökt få oss att tänka på <strong>kön</strong>ens likheter istället för (eventuella)<br />
skillnader har den allt för ofta misslyckats med att utmana själva grundidén om (endast)<br />
två <strong>kön</strong>. En av queerteorins förgrundsgestalter, Judith Butler (1990), har introducerat<br />
begreppet den heterosexuella matrisen. Butlers heterosexuella matris inkluderar både en<br />
institutionaliserad, obligatorisk hetero<strong>sexualitet</strong> (jfr Rich, 1986) <strong>och</strong> ett betydelsefält<br />
(diskurs) som formar vår förståelse av <strong>kön</strong>. Hon menar att om hetero<strong>sexualitet</strong>en ska<br />
24 Judith Butler (1990) problematiserar distinktionen mellan det sociala <strong>kön</strong>et (genus) <strong>och</strong> det<br />
biologiska <strong>kön</strong>et <strong>och</strong> påpekar att denna distinktion i sig är ett kulturellt påfund <strong>och</strong> en del av den<br />
heterosexuella matrisens logik. Hon hänvisar till hur genus, om det vore socialt <strong>och</strong> fungerat<br />
separat från det biologiska <strong>kön</strong>et, borde kunna komma i fler än två former <strong>och</strong> att det inte borde<br />
tillhöra ett biologiskt <strong>kön</strong>. Att det kvinnliga genus med nödvändighet måste följa det biologiska<br />
<strong>kön</strong>et kvinna är, menar Butler, ett tydligt exempel på hur vi inte lyckats separera det sociala<br />
<strong>kön</strong>et från det biologiska. I Butlers analys finns inget <strong>kön</strong> bakom genus utan allt <strong>kön</strong> är<br />
kulturella påfund. I hennes analys finns inte heller någon ”görare bakom görandet”;<br />
hetero<strong>sexualitet</strong> skapas genom en ständig upprepande handling där hetero<strong>sexualitet</strong>ens egna ideal<br />
<strong>och</strong> normer imiteras. Det ständiga upprepandet <strong>och</strong> imiterandet gör att <strong>kön</strong>sidentiteten förefaller<br />
naturlig.<br />
STATENS FOLKHÄLSOINSTITUT