Terrorattackerna i London 2005 av ... - Krisinformation
Terrorattackerna i London 2005 av ... - Krisinformation
Terrorattackerna i London 2005 av ... - Krisinformation
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Att inte utgå från ett ”bästafallsscenario”,<br />
utan, tvärtom, ställa upp ett<br />
flertal tänkbara händelseutvecklingar<br />
och även ett ”värstafallsscenario” medförde<br />
att arbetet på skadeplats kunde<br />
<strong>av</strong>slutas tidigt och att staden relativt<br />
snabbt kunde återgå till det normala.<br />
Kraftsamlingen ledde också till att<br />
krisorganisationerna snabbt etablerades<br />
även på nationell och politisk nivå.<br />
Tanken att det är bättre att dra<br />
på än att <strong>av</strong>vakta är någonting som<br />
ofta betonas <strong>av</strong> erfarna krishanterare.<br />
Exempelvis lyfte rapporten från <strong>2005</strong><br />
års katastrofkommission fram tanken<br />
under benämningen ”försiktighetsprincipen”<br />
(SOU <strong>2005</strong>:104, sid. 24),<br />
att hellre dra på för mycket än för lite<br />
i början och att tänka i enlighet med<br />
värstafallsscenarion.<br />
Erfarenheterna från <strong>London</strong> visar<br />
dock att idén inte är helt oproblematisk.<br />
En uppsjö nya problem som måste<br />
hanteras akut dyker upp efter ett sådant<br />
beslut och i vissa fall kan det till och<br />
med vara kontraproduktivt att agera<br />
efter värstafallsscenarion. Det faktum<br />
att samtliga sjukhus i <strong>London</strong> ställdes<br />
i beredskap är ett exempel på ett stort<br />
resurspådrag som fick ett sämre utfall.<br />
Det medförde att det blev omöjligt för<br />
larmcentralen att utföra uppgiften att<br />
hålla kontakt med alla sjukhus en gång<br />
var femtonde minut, vilket är en rutinmässig<br />
procedur. Utifrån <strong>London</strong>fallet<br />
går det med andra ord att hävda att det<br />
finns aspekter i idén med att dra på<br />
med resurser hellre än att <strong>av</strong>vakta som<br />
eventuellt kan vara till hinder för en<br />
effektiv krishantering. Vilket leder till<br />
slutsatsen att det är nyttigt att diskutera<br />
såväl fördelar som nackdelar med vägledande<br />
principer.<br />
Detta ger upphov till följande fråga<br />
och påstående:<br />
• Finns det några risker med att dra<br />
på med för mycket resurser i ett<br />
inledningsskede <strong>av</strong> en krissituation?<br />
I så fall vilka?<br />
• Hur stor är förmågan hos svenska<br />
myndigheter att, likt <strong>London</strong>exemplet,<br />
utan förvarning mobilisera<br />
en stor apparat, leda den, samverka<br />
med andra organisationer, och<br />
arbeta under svåra förhållanden?<br />
• Att initialt dra på med resurser på<br />
ett genomtänkt och samordnat sätt<br />
bör vidhållas som vägledande för<br />
krishantering. Detta gäller i lika hög<br />
utsträckning för både strategisk och<br />
operativ nivå.<br />
Kriskommunikation<br />
Kriskommunikation handlar om att<br />
kunna möta de behov <strong>av</strong> information<br />
som allmänhet och media har under en<br />
kris, samt att hantera och minska den<br />
osäkerhet som skapas vid en allvarlig<br />
kris. För goda krishanterare är det fråga<br />
om en aktiv process i att förklara skeenden,<br />
skapa mening, inhämta och ta<br />
emot information samt få ut budskap<br />
(Boin et al, <strong>2005</strong>: 69–70).<br />
2 0 | t e r r o r a t t a c k e r n a i l o n d o n d e n 7 j u l i 2 0 0 5