Socialarbetares förhållningssätt till BBIC - "Det finns ... - FoU Nordväst
Socialarbetares förhållningssätt till BBIC - "Det finns ... - FoU Nordväst
Socialarbetares förhållningssätt till BBIC - "Det finns ... - FoU Nordväst
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
kommer att kunna genomföras. <strong>Det</strong> är ju självfallet politiken och ekonomin som<br />
styr. Jag har svårt att se att det kan vara på nåt annat sätt...”<br />
<strong>Det</strong> betyder att handläggare ibland formar om utredningarna för att passa in på de möjliga<br />
alternativ man har för insatser:<br />
”… om man så att säga ska få ner en fyrkant i ett runt hål så måste man skava!<br />
Vi kan ju inte skriva att han är i behov av det och det och det här, men det har<br />
vi inte! <strong>Det</strong> blir ju jättekonstigt eller?”<br />
Citatet nedan visar både på förhållandet mellan utredare och utförare och hur utredning och<br />
behandling glider in i varandra. Dessutom <strong>finns</strong> en skepsis <strong>till</strong> utförarna:<br />
”Ett problem kan ju vara att behandlingsgruppen inte ens tittar på<br />
uppdragsbeskrivningarna men sitter där och säger att alla familjer är ett vitt<br />
blad och sen skall de stackars familjerna sitta där och berätta samma saker om<br />
och om igen. <strong>Det</strong> är ju inte så bra precis. Har man gjort det <strong>till</strong>räckligt många<br />
gånger så börjar man ruttna på det och mindre och mindre och mindre av<br />
uppdraget utförs och sen stämmer ingenting alls. Men sen är det ju åt andra<br />
hållet. Jag har sett uppdrag och sen när behandlingen drar igång så dyker det<br />
upp andra saker, jaja men mamma knaprar tabletter och hon är hög tre gånger<br />
i veckan, alltså jaha, kanske man måste ändra om uppdraget just efter att vi<br />
har avslutat utredningen.”<br />
Ovanstående citat visar också hur det inte alltid går en rak linje mellan utredning, beslut och<br />
insats.<br />
Skepsisen ges ibland en mer konkret skepnad:<br />
”Vi är duktiga på att skriva och vi har gjort bra utredningar men de som skall<br />
göra jobbet utifrån vårdplan och genomförandeplan och allt inte vet vad de<br />
skall göra och hur de skall göra det och det är ett jätteproblem. Vi har ju ett<br />
klart och tydligt barnperspektiv och de har ju ett klart och tydligt<br />
familjeperspektiv och det är ju solklart att det här krockar något vansinnigt<br />
ibland! Usch jag blir arg när jag tänker på det. <strong>Det</strong> är ofta så att det är<br />
grupperna här som definierar problemet på egen hand och sen går vi i otakt,<br />
dom använder inte våra utredningar, de tittar inte ens på dom.”<br />
Ibland är frustrationsnivån hög:<br />
”<strong>Det</strong> kan ju också vara att vi har gjort ett uppdrag <strong>till</strong> någon enhet och sen<br />
upptäcker vi under det att familjen börjat sin behandling att det dyker upp<br />
saker som är jätteviktiga och som vi inte har med i uppdraget och sen måste vi<br />
göra något extra i förhållande <strong>till</strong> det och skriva om och skriva om medan<br />
familjen är i behandling eller så kan det vara att behandlarna redan har<br />
upptäckt det men inte vill säga <strong>till</strong> oss det de fått i ett förtroende och när vi<br />
47